Справа № 161/11892/20 	Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М. 	
Провадження № 22-ц/802/1196/20  Категорія: 84 	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
22 грудня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Шевчук Л.Я.,
суддів - Здрилюк О. І., Киці С. І.,
секретар с/з – Опейда В. О.,
з участю:
      заявника – ОСОБА_1 ,
      представника державної виконавчої служби – Білової В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 вересня 2020 року,

                                           В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на рішення головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Білової В. А., яку обґрунтував тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2011 року у справі № 2-4092/11 постановлено стягувати з нього в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 лютого 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2019 року, яке набрало законної сили, в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів постановлено стягувати з нього на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На виконання зазначеного судового рішення 09 червня 2020 року старшим державним виконавцем Другого відділу ДВС у м. Луцьку Марчуком П.О.  відкрите виконавче провадження № 62276246. Разом з тим, в рамках виконавчого провадження № 48006549 про стягнення з нього на утримання неповнолітньої дитини аліментів в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) головним державним виконавцем Другого відділу ДВС у м. Луцьку Біловою В.А. 20 липня 2020 року була прийнята постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Боржник ОСОБА_1 уважає, що постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи прийнята з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», а тому просив суд визнати цю постанову незаконною та скасувати її.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області у цій справі у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця відмовлено.
Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, боржник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його скарги на постанову державного виконавця.
В судовому засіданні боржник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав і просив скаргу задовольнити, державний виконавець апеляційну скаргу заперечила, просила суд ухвалу місцевого суду залишити без змін.
Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (стаття 18 ЦПК України).
Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).
За матеріалами справи установлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва у справі № 2-4092/11 постановлено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 лютого 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.
Крім того, судом установлено, що вказане судове рішення перебуває на виконанні у Другому відділі ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). 
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів постановлено зменшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки, та постановлено стягувати з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а. с. 20-24). 
Постановою головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 09 червня 2020 року відкрито виконавче провадження № 62276246 про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2   аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.3).
Апеляційним судом установлено, що постановою начальника Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 18 грудня 2020 року зазначена постанова державного виконавця від 09 червня 2020 року скасована, а державного виконавця зобов`язано привести матеріали виконавчого провадження у відповідність до вимог закону.
Судом, крім того, установлено, що 20 липня 2020 року головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Біловою В. А. в рамках виконавчого провадження № 48006549 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно прийнята постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 та зобов`язано головного бухгалтера здійснювати відрахування із доходів боржника ОСОБА_1 у розмірі 50 відсотків до виплати заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 60993,69 грн, зобов`язано підприємство, установу, організацію, фізичну особу, фізичну особу-підприємця здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, зобов`язано підприємство, установу, організацію, фізичну особу, фізичну особу-підприємця щокварталу направляти виконавцю звіт про здійснення відрахування та виплати, заборонено відповідальній особі за утримання коштів з боржника ОСОБА_1 самостійно змінювати порядок стягнення суми боргу та розмір відрахувань (а. с. 2).
Боржник ОСОБА_1 просив суд скасувати прийняту державним виконавцем постанову про звернення стягнення на його заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, оскільки уважає, що прийняття цієї постанови призвело до подвійного стягнення з нього аліментів, які стягуються з нього на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , що призвело до порушення його прав.
Відмовляючи у задоволенні скарги боржника на постанову державного виконавця, судом першої інстанції враховано, що прийняття державним виконавцем постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 не є подвійним стягненням з нього аліментів і не порушує його прав.
Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.
Порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника регулюється розділом ІХ закону України «Про виконавче провадження.
За положеннями статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон) стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України (стаття 69 Закону).
Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків (частина 1, 2 статті 70 Закону).
Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків (частина 3 статті 70 Закону).
Особливості виконання рішень про стягнення аліментів передбачено розділом XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень № 512/5 від 02 квітня 2012 року.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення про стягнення аліментів на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Виконавець протягом десяти днів з дня відкриття виконавчого провадження здійснює заходи для отримання інформації про доходи боржника та виносить постанову про звернення стягнення на доходи боржника, оформлену відповідно до пункту 3 розділу X цієї Інструкції. Стягнення аліментів здійснюється відповідно до вимог статті 70 Закону та пунктів 3-10 розділу X цієї Інструкції.
Якщо з боржника стягуються аліменти на утримання трьох і більше дітей, а також якщо наявна заборгованість зі сплати аліментів за минулий час, виконавець у постанові зазначає про стягнення 50 відсотків із заробітку боржника для забезпечення поточних платежів. Заборгованість за минулий час у таких випадках може бути погашена шляхом звернення стягнення на майно боржника.
Як було встановлено судом, на виконанні Другого відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває  два виконавчих провадження - ВП № 62276246 про стягнення з ОСОБА_1   аліментів на утримання неповнолітньої дитини та ВП № 48006549 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за аліментами, що утворилася станом на 26 грудня 2019 року.
Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 прийнята державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 48006549 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і саме цією постановою державний виконавець постановив звернути стягнення на доходи боржника, здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 50 відсотків до виплати загальної суми боргу в розмірі 60993,69 грн (а. с. 11 зворот).
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця прийнята відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і при цьому права заявника порушені не були.
Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про те, що державним виконавцем прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмір 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) та постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) з огляду на наступне.
Як було встановлено апеляційним судом, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) скасована постановою начальника Другого відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).
Скасовуючи постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, начальник другого відділу ДВС у м. Луцьку у своїй постанові зазначив, що державний виконавець всупереч вимогам пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» відкрив виконавче провадження про стягнення з боржника ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу) не за заявою стягувача, а за заявою самого боржника ОСОБА_1 .
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
                                             П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 вересня 2020 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді