УХВАЛА                                                           
 
18 листопада 2020 року 
м. Київ
 
справа № 202/5076/19
провадження № 61-7907 св 20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
представник позивача - адвокат Дугінов Дмитро Андрійович,
відповідач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», 
представник відповідача - адвокат Куценко Олексій Володимирович,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дугінова Дмитра Андрійовича, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 квітня 2020 року у складі колегії суддів: Пищиди М. М., Ткаченко І. Ю., 
Каратаєвої Л. О., 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовної заяви
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про розірвання депозитних договорів та стягнення грошових коштів. 
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що між ним та публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - 
ПАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», 
у Кримському регіональному управлінні ПАТ КБ «Приватбанк» укладено наступні депозитні договори: депозитний договір від 29 квітня 2008 року 
№ SAMDN01000703431990 (вклад «Депозит VIP»), з основною карткою (картка-рахунок по вкладу № НОМЕР_1 ), за умовами якого він вніс на особовий рахунок грошові кошти у початковій сумі 68 712,83 доларів США строком на 12 місяців з відсотковою ставкою 12 % річних; депозитний договір від 16 липня 2012 року № SAMDN01000727203613 (вклад «Депозит VIP»), з основною карткою (особовий рахунок по вкладу 
№ НОМЕР_2 ),за умовами якого він вніс на особовий рахунок грошові кошти у початковій сумі 70 000,00 доларів США строком на 12 місяців 
з відсотковою ставкою 10 % річних; депозитний договір від 31 серпня 
2012 року № SAMDN01000728308803 (вклад «Депозит VIP»), з основною карткою (особовий рахунок по вкладу № НОМЕР_3 ), за умовами якого він вніс на особовий рахунок грошові кошти у початковій сумі 
463 088,18 грн строком на 12 місяців з відсотковою ставкою 18 % річних.
Вказував, що під час переїзду з Автономної Республіки Крим (далі - 
АР Крим) на материкову територію України у зв`язку з анексією АР Крим Російською Федерацією, його сім`я фактично втратила усе своє майно, зокрема й банківські документи. 22 липня 2014 року він звертався до 
VIP відділення АТ КБ «ПриватБанк» у місті Києві по вулиці Хрещатик 
із приводу розблокування його рахунків та надання банківських виписок 
по вказаним депозитним договорам.
Із наданих банком виписках по депозитним рахункам вбачається, що банк 
в односторонньому порядку з 01 квітня 2014 року перестав нараховувати проценти по всім «кримським» депозитам, хоча відділення банку працювали 
в АР Крим до 15 травня 2014 року. Крім того, станом на 25 березня 
2014 року на особовому рахунку №  НОМЕР_1 обліковувалися грошові кошти у розмірі 127 874,17 доларів США, станом на 16 березня 2014 року 
на особовому рахунку № НОМЕР_2 обліковувалися грошові кошти 
у розмірі 81 802,32 доларів США, станом на 31 березня 2014 року на особовому рахунку № НОМЕР_3 обліковувалися грошові кошти 
у розмірі 688 814,05 грн.
Зазначав, що 15 липня 2019 року він звернувся до VIP відділення 
АТ КБ «ПриватБанк» у місті Києві з письмовою заявою про розірвання депозитних договорів та повернення йому грошових коштів за вказаними депозитними договорами, а також відповідних процентів. Разом з тим, 
ані відповіді, ані грошових коштів не отримав.
Таким чином, банк добровільно відмовляється розірвати з ним депозитні договори (укладення яких банк навіть не хоче визнавати) та підтвердити прийняття розірвання договорів виплатою всієї суми вкладів разом 
із процентами відповідно до умов вкладів та положень Умов та Правил надання банківських послуг.
З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просив суд: розірвати депозитний договір від 29 квітня 2008 року № SAMDN01000703431990 (вклад «Депозит VIP»), з основною карткою (картка-рахунок по вкладу № НОМЕР_1 ) 
і стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на його користь суму вкладу у валюті договору разом з нарахованими процентами станом на 01 квітня 2014 року 
у розмірі 127 874,17 доларів США, проценти за період з 01 квітня 2014 року 
по 18 грудня 2019 року у розмірі 60 176,79 доларів США, 3 % річних за період 
з 18 грудня 2016 року по 18 грудня 2019 року у розмірі 15 167,95 доларів США, пеню за період з 18 грудня 2018 року по 18 грудня 2019 року у розмірі 
1 213 607,50 грн; розірвати депозитний договір від 16 липня 2012 року 
№ SAMDN01000727203613 (вклад «Депозит VIP»), з основною карткою (особовий рахунок по вкладу № НОМЕР_2 ) і стягнути з відповідача 
на його користь суму вкладу у валюті договору разом з нарахованими процентами станом на 01 квітня 2014 року у розмірі 81 802,32 доларів США, проценти за період з 01 квітня 2014 року по 18 грудня 2019 року у розмірі 
36 564,80 доларів США, 3 % річних за період з 18 грудня 2016 року 
по 18 грудня 2019 року у розмірі 9 614,30 доларів США, пеню за період 
з 18 грудня 2018 року по 18 грудня 2019 року у розмірі 765 762,89 грн; розірвати депозитний договір від 31 липня 2012 року 
№ SAMDN01000728308803 (вклад «Депозит VIP»), з основною карткою (особовий рахунок по вкладу № НОМЕР_3 )і стягнути з відповідача на його користь суму вкладу у валюті договору разом з нарахованими процентами станом на 01 квітня 2014 року у розмірі 688 814,05 грн, проценти за період з 01 квітня 2014 року по 18 грудня 2019 року у розмірі 965 031,90 грн, 3 % річних за період з 18 грудня 2016 року по 18 грудня 
2019 року у розмірі 105 630,24 грн, пеню за період з 18 грудня 2018 року 
по 18 грудня 2019 року у розмірі 1 794 320,70 грн та інфляційні втрати 
з 10 жовтня 2014 року по день ухвалення рішення суду про розірвання договору.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 
від 26 грудня 2019 року у складі судді Бєльченко Л. А. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Розірвано депозитний договір від 29 квітня 2008 року 
№ SAMDN01000703431990 з особовим рахунком № НОМЕР_1 
та стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму вкладу разом з нарахованими процентами станом на 01 квітня 2014 року у розмірі 
127 874,17 доларів США; проценти за період з 01 квітня 2014 року 
по 18 грудня 2019 року у розмірі 60 176,79 доларів США; 3 % річних за період з 18 грудня 2016 року по 18 грудня 2019 року у розмірі 15 167,95 доларів США, а всього - 203 218,91 доларів США; пеню за період з 18 грудня 
2018 року по 18 грудня 2019 у розмірі 1 167 949,49 грн з відрахуванням на користь держави обов`язкових податків і платежів.
Розірвано депозитний договір від 16 липня 2012 року 
№ SAMDN01000727203613 з особовим рахунком № НОМЕР_2 
та стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму вкладу разом з нарахованими процентами станом на 01 квітня 2014 року у розмірі 
81 802,32 доларів США; проценти за період з 01 квітня 2014 року 
по 18 грудня 2019 року у розмірі 36 564,80 доларів США; 3 % річних за період з 18 грудня 2016 року по 18 грудня 2019 року у розмірі 9 614,30 доларів США, а всього - 127 981,42 доларів США; пеню за період з 18 грудня 2018 року 
по 18 грудня 2019 у розмірі 736 953,65 грн з відрахуванням на користь держави обов`язкових податків і платежів.
Розірвано депозитний договір від 31 серпня 2012 року 
№ SAMDN01000728308803 з особовим рахунком № НОМЕР_3 
та стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 суму вкладу разом з нарахованими процентами станом на 01 квітня 2014 року у розмірі 
688 814,05 грн.; проценти за період з 01. квітня 2014 року по 18 грудня 
2019 року у розмірі 964 731,98 грн.; 3 % за період з 18 грудня 2016 року 
по 18 грудня  2019 року у розмірі 105 630,24 грн; пеню за період з 18 грудня 2018 року по 18 грудня 2019 року у розмірі 1 794 320,70 грн; інфляційні втрати за період з 18 грудня 2016 року по 18 грудня 2019 року у розмірі 
214 500,48 грн, а всього - 3 767 997,45 грн з відрахуванням на користь держави обов`язкових податків і платежів.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір 
у розмірі 384,20 грн.
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 9 605,00 грн.
Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що між сторонами було укладено три депозитних договори з істотними умовами відповідно 
до типових публічних договорів приєднання АТ КБ «ПриватБанк». 
Факт їх укладення та внесення позивачем грошових коштів на депозитні рахунки підтверджується листом Національного банку України 
від 22 жовтня 2019 року № 18-0007/54908/БТ, доданим до нього «Звітом про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку» (форма № 625), роздруківкою електронної банківської виписки про стан усіх рахунків позивача у банку станом на 08 травня 2014 року у формі довідки («Справка № 5055355») від 08 травня 2014 року, яку банк надіслав на електронну адресу позивача, виписками з депозитних рахунків позивача. 
Районний суд зазначив, що банком не виконані зобов`язання за договорами банківських вкладів, кошти  ОСОБА_1 не повернуті, за що відповідач повинен нести відповідальність, передбачену законом та умовами договору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню суми вкладів разом з нарахованими відсотками за користування грошовими коштами позивача станом на 01 квітня 2014 року, тобто станом на дату припинення нарахування банком відсотків за депозитними договорами. Крім того, враховуючи автоматичну пролонгацію дії договорів, а також те, що на вимогу позивача повернути йому суми вкладів відповідач грошові кошти не повернув і продовжував користуватися ними, не нараховуючи відсотки, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за період з 01 травня 2014 року по 18 грудня 2019 року, розраховані відповідно до наданих відповідачем відсоткових ставок за аналогічними депозитними договорами за відповідні періоди, а не за ставкою «на вимогу»
З урахуванням заяви представника відповідача про застосування позовної давності до нарахувань згідно з частиною другою статті 625 ЦК України 
з відповідача підлягають стягненню 3 % річних (за всіма депозитними договорами) та інфляційні витрати (виключно за депозитним договором 
у національній валюті) за неналежне виконання грошового зобов`язання тільки за останні три роки до розірвання судом зазначених договорів та пеня за останній рік до дня розірвання судом вищезазначених договорів. Вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем, який несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення.
Суд керувався також правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, Верховного Суду.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 квітня 2020 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 
2019 року скасовано. У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_3 відмовлено. Компенсовано АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 14 407,50 грн за рахунок держави.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходив із того, 
що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом.
У матеріалах справи міститься інформація про усі діючі станом на 01 квітня 2014 року депозитні договори, які укладені з позивачем та є предметом цього позову. Однак, станом на час звернення позивача до банку та на час ухвалення судового рішення суду першої інстанції позивачем не надано доказів на підтвердження укладення між сторонами договорів банківського вкладу, внесення грошових коштів, знаходження на вказаних рахунках коштів та продовження існування договірних відносин між сторонами.
Крім того, апеляційний суд врахував правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 29 жовтня 2014 року у справі 
№ 6-118цс14.
Разом з цим, факт того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, не позбавляє його права повторного звернення до суду у передбачений законом спосіб та порядок.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у травні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, представник ОСОБА_4 - адвокат Дугінов Д. А., посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати  Касаційного цивільного суду від 20 травня 2020 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, витребувано цивільну справу № 202/5076/19 
із Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Надіслано іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено право подати відзив на касаційну скаргу.
У жовтні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що факт укладення між ОСОБА_1 
та банком депозитних договорів та внесення грошових коштів на рахунки підтверджується безспірними доказами, а саме: листом Національного банку України від 22 жовтня 2019 року № 18-0007/54908/БТ, доданим до нього «Звітом про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку» (форма № 625), виписками з депозитних рахунків позивача та банківською довідкою. При цьому банк не довів, що повернув позивачу грошові кошти, що є підставою для задоволення позову. Суд апеляційної інстанції неправильно застосував статтю 81 ЦПК України, не звернув увагу на положення пунктів 2.2.3.7.13, 2.2.3.7.16 Умов та Правил надання банківських послуг.
Крім того, просить не зменшувати розмір пені, при визначенні якого слід дотримуватися принципу співмірності та добросовісності.
Посилається також на відповідну судову практику Верховного Суду України, Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У червні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від представника АТ КБ «ПриватБанк» - адвоката Куценка О. В., в якому вказується, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, 
а касаційну скаргу - без задоволення. 
Посилається відповідну судову практику Верховного Суду України, Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду.
 
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі, виходячи з наступного.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 серпня 2020 року справу 
№ 320/5115/17 (провадження № 61-38234 св 18) за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення процентів, трьох процентів річних та неустойки (пені) за договорами банківських вкладів, за касаційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 07 червня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року справу 
№ 320/5115/17, провадження № 14-133 цс 20 прийнято та призначено до розгляду.
Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка        передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, а саме щодо правильного визначення розміру пені згідно з частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що 
у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи 
№ 320/5115/17 (провадження № 14-133 цс 20).
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 202/5076/19 (провадження 
№ 61-7907 св 20) за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про розірвання депозитних договорів та стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дугінова Дмитра Андрійовича, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 квітня 2020 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 320/5115/17 (провадження 
№ 14-133 цс 20) за позовом ОСОБА_5 , 
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення процентів, трьох процентів річних та неустойки (пені) за договорами банківських вкладів, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 
на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області 
від 18 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 07 червня 2018 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Б. І. Гулько   Г. В. Коломієць   Р. А. Лідовець