УХВАЛА

08 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 807/3591/14
адміністративне провадження № К/9901/15899/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі №807/3591/14 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть справи

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2020 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2020 року, замінено Державну фіскальну службу України на правонаступника - Державну податкову службу України та замінено Головне управління Міндоходів у Закарпатській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Закарпатській області.

Не погоджуючись з цими судовими рішеннями, Головне управління ДПС у Закарпатській області 30 червня 2020 року надіслало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України").

У своїй касаційній скарзі Головне управління ДПС у Закарпатській області просить скасувати ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі №807/3591/14.

Ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків шляхом надання до суду документа про сплату судового збору у повному розмірі.

На виконання цієї ухвали та в межах встановленого у ній десятиденного строку, скаржник направив до суду платіжне доручення №1433 від 23 липня 2020 року, а тому касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»), що дає змогу суду вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження.

Ознайомившись з доводами касаційної скарги, Верховний Суд вважає за потрібне відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

ІІ. Мотиви Верховного Суду

Згідно пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.

Отже, оскарження судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно пункту 2 частини другої статті 333 КАС України встановлено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що скаржник не погоджується з ухвалою суду першої інстанції про заміну відповідача у справі, та постановою суду апеляційної інстанції, якою залишено без змін таку ухвалу.

Так, за приписами статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" №311 від 6 серпня 2014 року утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби та реорганізовано територіальні органи Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби.

Відповідно до вказаної постанови, утворено юридичну особу - Головне управління ДФС у Закарпатській області та реорганізовано шляхом приєднання до нього Головне управління Міндоходів у Закарпатській області.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління Міндоходів у Закарпатській області - припинено, про що внесено запис до Реєстру 30 вересня 2015 року.

Крім цього, постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" від 18 грудня 2018 року №1200 (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року №846) (далі - Постанова №1200) утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізовано Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (пункт 2 Постанови №1200).

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17 травня 2019 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - Державної податкової служби України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" від 19 червня 2019 року №537 (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року №846) утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби та реорганізовані деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби.

Згідно з пунктами 3, 4 цієї постанови територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Територіальні органи Державної податкової служби визначені правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються.

Відповідно до додатків 1, 2 Постанови №537 утворюється Головне управління ДПС у Закарпатській області. Головне управління ДФС у Закарпатській області  реорганізується шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Закарпатській області.

12 липня 2019 року наказом Державної податкової служби України №14 (зі змінами внесеними наказом від 12 лютого 2020 року №81) затверджено Положення про Головне управління ДПС в Закарпатській області, відповідно до якого ГУ ДПС забезпечує реалізацію повноважень ДПС на території Закарпатської області, є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДФС у Закарпатській області у відповідних сферах діяльності.

Головне управління ДПС у Закарпатській області розпочало виконання функцій і повноважень Головного управління ДФС у Закарпатській області на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №682-р "Питання Державної податкової служби".

Отже, з наведеного слідує, що судами першої та апеляційної інстанцій  вірно встановлено факт публічного правонаступництва, передання  Головним управлінням ДФС у Закарпатській області та Державною фіскальною службою  адміністративної компетенції до Головного управління ДПС у Закарпатській області та Державної податкової служби України, а тому правомірно замінено сторони у даній справі належними відповідачами у зв`язку із їх реорганізацією .

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 14 квітня 2020 року у справі №360/4449/18.

Доводи скаржника про те, що процесуальною правоздатністю у спірних правовідносинах наділені Державна фіскальна служба та Головне управління ДФС у Закарпатській області (як правонаступник Головного управління Міндоходів у Закарпатській області) є помилковими.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13 березня 2019 року у справі №524/4478/17, від 20 лютого 2019 року у справі №826/16659/15.

За таких обставин, подана Головним управлінням ДПС у Закарпатській області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі №807/3591/14 касаційна скарга є необґрунтованою. У даному випадку, правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні частини другої статті 333 КАС України, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Закарпатській області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі №807/3591/14 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду