Постанова
Іменем України                           
 
01 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 350/574/16-ц
 
провадження № 61-20083св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д., 
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. 
Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач (відповідач за зустрічним позовом)- Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,
відповідачі: ОСОБА_1 (позивач за зустрічним позовом), ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Василишин Л. В., Матківського Р. Й., Максюти І. О.,
ВСТАНОВИВ:
1.     Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , 
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 26 вересня 2008 року між Товариством 
з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Український промисловий банк»), правонаступником якого 
є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір 
№ 370-014/ФКВ-8, відповідно до якого йому було надано кредит у сумі 12 145 доларів США строком до 25 вересня 2015 року, зі сплатою процентів за користування ним у розмірі 9,90 % річних. 
З метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору 26 вересня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та 
ОСОБА_2 укладений договір поруки № 370-014/Zфпор-08, за яким ОСОБА_2 взяла на себе зобов`язання відповідати перед банком у повному обсязі за зобов`язаннями ОСОБА_1 , які виникають із кредитного договору. 
Умови кредитного договору боржник не виконав, внаслідок чого станом на 30 березня 2016 року в нього утворилася заборгованість у сумі 70 186,99 грн, з яких: 43 558,80 грн - тіло кредиту, 5 369,00 грн - проценти за користування кредитом, 3 632,04 грн - комісія, 17 523,52 грн - пеня, 103,63 грн - 3 % річних за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань.
Ураховуючи зазначене, ПАТ «Дельта Банк» просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 70 186,99 грн.
 
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним кредитного договору. 
Зустрічний позов ОСОБА_1 мотивований тим, що він належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а саме: сплатив всю суму заборгованості за цим договором, тому відповідно до положень 
статті 599 ЦК України вважав, що зобов`язання за цим договором припинились. 
Ураховуючи зазначене та уточнені позовні вимоги, ОСОБА_1 просив суд:    - визнати, що він належним чином виконав свої зобов`язання та сплатив всю суму грошових кошів за кредитним договором від 26 вересня 2008 року 
№ 370-014/ФКВ-08, укладеним між ним та ТОВ «Український промисловий банк», відповідно до статті 599 ЦК України; 
- визнати недійсними кредитний договір від 26 вересня 2008 року 
№ 370-014/ФКВ-8, укладений між ним та ТОВ «Український промисловий банк», та договір поруки від 26 вересня 2008 року № 370-014/Zфпор-08, укладений між ТОВ «Український промисловий банк» і ОСОБА_2 .
 
Ухвалою від 27 лютого 2017 року Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним кредитного договору об`єднано в одне провадження з позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
 
Короткий зміст судових рішень
Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області 
у складі судді Пулик М. В. від 14 червня 2018 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь 
ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 
70 186,99 грн, з яких 43 558,80 грн - тіло кредиту, 5 369,00 грн - відсотки, 3 632,04 грн - комісія, 17 523,52 грн - пеня, 103,63 грн - сума за ставкою 3 % річних. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачами неналежним чином виконувались умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку позивач просив стягнути солідарно 
з відповідачів .
Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що строк дії договору погоджений сторонами та діє до його повного виконання, а тому підстав для застосування наслідків спливу позовної давності немає.
Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. 
Рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області 
від 14 червня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором від 26 вересня 2008 року № 370-014/ФКВ-08 у сумі 70 186,99 грн, з яких 43 558,80 грн - тіло кредиту, 5 369,00 грн - відсотки, 3 632,04 грн - комісія, 17 523,52 грн - пеня, 103,63 грн - сума за ставкою 3 % річних, та судових витрат скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. 
У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2019 року касаційну скаргуОСОБА_1 задоволено частково, касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» залишено без задоволення.
Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 
2018 року в частині позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-44477св18).
Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 
2018 року в частині позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без змін.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області 
від 14 червня 2018 року в частині позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.
В задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що враховуючи, 
що 08 жовтня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» звертався до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості за спірним кредитним договором, банк змінив порядок, умови і строк дії кредитного договору. Таким чином, на час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.
Заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» становила 
41 835,63 грн, позичальник протягом жовтня 2012 року - січня 2015 року сплатив на погашення кредитної заборгованості 44 393,28 грн, тому у банку відсутні правові підстави для звернення з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26 вересня 2008 року 
№ 370-014/ФКВ-8.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2019 року до Верховного Суду, 
ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судове рішення апеляційного суду в частині позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою судді Верховного Суду від 15 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
У грудні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
У квітні 2020 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2020 року справу призначено до розгляду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував того, що 
у рішенні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 
від 06 грудня 2012 року у справі № 0908/5974/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 370-014/ФКВ-8 зазначено, що оскільки відповідач виконує взяті на себе зобов`язання зі сплати кредиту згідно з графіком, погашено заборговану комісію у строки, передбачені кредитним договором, то підстави для дострокового стягнення заборгованості відсутні. Тобто право на дострокове повернення коштів використано не було, в силу зазначеного рішення суду банк не змінив порядок, умови і строк дії кредитного договору. 
Зазначає, що правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі 
№ 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року 
у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) не підлягають застосуванню у цьому випадку, оскільки рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 грудня 2012 року 
у справі № 0908/5974/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 370-014/ФКВ-8 відмовлено у задоволенні позовних вимог банку.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У грудні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Верховного Суду відзиви на касаційну скаргу, в яких зазначили, що погашення заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 здійснив належним чином, відповідно до статті 599 ЦК України, що підтверджується квитанціями про сплату 44 393,28 грн на виконання умов договору за період до січня 2015 року, що надані до суду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
26 вересня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 370-014/ФКВ-8, за яким ОСОБА_1 надано кредит 
у сумі 12 145 доларів США строком до 25 вересня 2015 року, зі сплатою процентів у розмірі 9,90 % річних. 
З метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору 26 вересня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та 
ОСОБА_2 укладений договір поруки № 370-014/Zфпор-08, за яким ОСОБА_2 взяла на себе зобов`язання відповідати перед банком у повному обсязі за зобов`язаннями ОСОБА_1 , які виникають з кредитного договору. 
Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 
від 06 грудня 2012 року у справі № 0908/5974/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 370-014/ФКВ-8 у позові відмовлено. Зі змісту цього рішення вбачається, що предметом стягнення була заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 04 жовтня 2012 року, в розмірі 41 835,63 грн. 
Умови кредитного договору боржник не виконав, унаслідок чого станом на 30 березня 2016 року, відповідно до розрахунку банку, у нього утворилася заборгованість у сумі 70 186,99 грн, з яких: 43 558,80 грн - тіло кредиту, 5 369,00 грн - проценти за користування кредитом, 3 632,04 грн - комісія, 
17 523,52 грн - пеня, 103,63 грн - 3 % річних за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань.
 
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня   2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону постанова апеляційного суду не відповідає.
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За частиною першою статті 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та 
в порядку, що встановлені договором.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу(частина друга статті 1050 ЦК України).
Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилався на те, що 08 жовтня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» зверталося до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості за спірним кредитним договором, а отже, банк змінив порядок, умови і строк дії кредитного договору. Заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» становила 41 835,63 грн, позичальник протягом жовтня 2012 року - січня 2015 року сплатив на погашення кредитної заборгованості 
44 393,28 грн, тому у банку відсутні правові підстави для звернення 
з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 
від 26 вересня 2008 року № 370-014/ФКВ-8.
При цьому апеляційний суд посилався на правові висновки, викладені 
у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року 
у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), згідно з якими наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а кредитор у цьому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не 
у вигляді стягнення процентів та пені.
Судом встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 грудня 2012 року у справі № 0908/5974/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 370-014/ФКВ-8 у позові відмовлено. 
Апеляційний суд не звернув уваги на те, що зазначеним рішенням суду 
у задоволенні позовних вимог банку було відмовлено у зв`язку з тим, що відповідач виконує взяті на себе зобов`язання зі сплати кредиту, тому підстави для дострокового стягнення заборгованості відсутні, та не з`ясував дійсного розміру заборгованості, яку має відповідач перед позивачем, чи існує заборгованість з урахуванням наданих відповідачем квитанцій про сплату коштів на виконання умов договору за період до січня 2015 року, та дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог банку.
Частиною третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд 
є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, належним чином дослідити всі зібрані у справі докази, дати їм відповідну правову оцінку та вирішити спір на підставі вимог закону і повно та всебічно з`ясованих обставин справи.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.
Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                                Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                                           І. А. Воробйова
 
Г. В. Коломієць
 
                                                                                                                        Р. А. Лідовець
 
                                                                                                                        Ю. В. Черняк