УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/33512/19
Провадження № 22-ц/4820/1754/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 грудня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Купельського А.В. (суддя-доповідач),
Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кредитної спілки «Спільна справа» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2020 року (суддя Приступа Д.І.) у цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Спільна справа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :
У грудні 2019 року КС «Спільна справа», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що 1 листопада 2018 року між Позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 172-11/18І, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 30000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 48 % річних на строк 36 місяців до 1 листопада 2021 року. 
З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 172-11/18І 1 листопада 2018 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , були укладені договори поруки відповідно № 172-11/18ІА, № 172-11/18ІБ. Відповідачі взяті на себе зобов`язання за умовами договорів належним чином не виконали, внаслідок чого станом на 11 грудня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 107200,82 грн, у тому числі: 30000 грн. - тіло кредиту; 62200,82 грн. - проценти; 15000 – неустойка (штраф).
У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно в повному обсязі борг в сумі 107200,82 грн. та судовий збір в розмірі 1921 грн.
       Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Спільна справа» в солідарному порядку заборгованість за невиконання кредитного договору в сумі 40535,30 грн. та 729 грн. судових витрат.
В решті позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, КС «Спільна справа» в апеляційній скарзі просить його скасувати та стягнути в повному обсязі з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КС «Спільна справа» солідарно борг в сумі 107200 грн. 82 коп.; стягнути в повному обсязі з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь КС «Спільна справа» солідарно борг в сумі 107200 грн. 82 коп.; стягнути в повному обсязі з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь КС «Спільна справа» судовий збір в сумі 2102 грн.
Судові витрати по розгляду апеляції, стягнути з відповідачів на користь КС «Спільна справа» в розмірі 2881,50 грн.
Вважає вказане рішення незаконним і необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та недотримання норм процесуального права.
Посилається на те, що суд першої інстанції дійшов категоричного висновку відносно того, що по закінченню строку дії Кредитного договору № 172-11/181І від 1 листопада 2018 року, а саме станом на 1 листопада 2021 року, відповідач ОСОБА_1 , зобов`язалась лише повернути кредит в сумі 30000 грн., відсотки за користування кредитом 10010,64 грн., відповідальність в сумі 24,66 грн. та штраф в сумі 15000 грн. 
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Зобов`язання, відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Частиною ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 554 ЦК України, особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 1 листопада 2018 року між КС «Спільна справа» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 172-11/18І, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 30000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 48% річних на строк 36 місяців до 1 листопада 2021 року (а. с. 5-6, 10). 
У п. п. 8.1, 8.2, 8.3 кредитного договору сторони за порушення умов договору передбачили відповідальність у виді неустойки (ст. 549 ЦК України) та спеціальний вид цивільно-правової відповідальності у вигляді додаткових процентів за неналежне виконання грошового зобов`язання (ч. 2 ст. 625 ЦК України). При створенні позичальником заборгованості за договором, яка склалася внаслідок неналежної сплати тіла кредиту та/або процентів за користування кредитом без поважних причин, про що кредитор не був повідомлений у письмовому вигляді за 5 днів до моменту розрахунку, позичальник несе відповідальність у вигляді додаткових 30% річних на суму залишку кредиту до закінчення строку дії договору. У випадку порушення позичальником вимог п.п. 3.2.2 договору позичальник зобов`язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10 % від суми залишку тіла кредиту за кожен випадок порушення графіка розрахунків, але сукупна сума штрафу не може перевищувати половини суми, одержаної позичальником за цим договором.
Пунктом 4.2 кредитного договору сторонами визначено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору.
1 листопада 2018 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 172-11/18І з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , були укладені договори поруки відповідно № 172-11/18І А, №172-11/18І Б., за умовами яких поручителі несуть солідарну з боржником відповідальність перед кредитором за вказаним кредитним договором у повному обсязі (а. с. 7-8, 11-12).
За змістом п. п. 1.2, 1.3 договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань за кредитним договором № 172-11/18І від 01 листопада 2018 року і добровільно бере на себе обов`язок в повному обсязі повернути кредит у розмірі 30000 грн., сплатити проценти: в розмірі 48 % річних по кредиту, несе відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді 48% річних та сплати штрафу в розмірі 10% від отриманого кредиту за кожен випадок порушення графіка проплат, сплатити пеню. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Згідно з наданим КС «Спільна справа» розрахунком, заборгованість за Кредитним договором № 172-11/18І від 1 листопада 2018 року станом на 11 грудня 2019 року становить 107200 грн. 82 коп., з яких: 30000 грн. – тіло кредиту, 62200 грн. 82 коп. – проценти, 15000 грн. – неустойка (штраф) (а. с. 9).
Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За невиконання зобов`язань за договором наступає відповідальність передбачена договором. Відмовляючи в частині позову, суд зазначив, що відсутні підстави для стягнення коштів за період з 19 грудня 2019 року по 01 листопада 2021 року, а розмір штрафу зменшив, керуючись ч.3 ст.551 ЦК України.
З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд. 
Із графіка розрахунків вбачається, що сплата процентів має здійснюватися щомісячно (а.с. 5).
Відповідно до розрахунку позивача (а. с. 9) позичальник сплатила проценти лише декілька раз: 29 грудня 2018 року у сумі 2367 грн., 18 березня 2019 року – 3244,41 грн., 30 березня 2019 року – 306 грн., 10 грудня 2019 року – 50 грн.
З березня 2019 року ОСОБА_3 не сплачувала щомісячно проценти за користування кредитом (сплатила лише 10 грудня 2019 року 50 грн.).
Тому, правильним є висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з неї передбачених договором процентів за невиконання грошового зобов`язання в розмірі 30 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України і п. 8.2 кредитного договору та штрафу відповідно до ст. 549 ЦК України і п. 8.3 кредитного договору.
Із змісту позовної заяви, поданої у суд 12 грудня 2019 року, вбачається, що кредитна спілка просила стягнути заборгованість, яка виникла станом на 11 грудня 2019 року в сумі 107200 грн. 82 коп., у тому числі: 30000 грн. – тіло кредиту; 62200,82 грн. – проценти; 15000 – неустойка (штраф). Проте, зазначена сума заборгованості визначена в розрахунку позивача (а. с. 9) станом на 01 листопада 2021 року.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до розрахунку кредитної спілки станом на 11 грудня 2019 року заборгованість позичальника за кредитом складає тіло кредиту - 30000 грн.; проценти за користування кредитом – 10010,64 грн.; відповідальність за невиконання грошового зобов`язання – 24,66 грн. та 15000 грн. штрафу. 
Суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшив розмір неустойки (штрафу) до 500 грн. При цьому врахував зазначені ОСОБА_3 обставини, які мають істотне значення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №703/1181/16-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц, від 21 серпня 2019 року у справі № 727/9352/17, від 16 жовтня 2019 року у справі № 303/2408/16-ц.
Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідачів пені у розмірі, що втричі перевищує суму простроченого зобов`язання, не може вважатися таким, який би відповідав завданню цивільного судочинства - справедливому розгляду і вирішенню справи.
З урахуванням штрафу-пені загальний розмір заборгованості за договором становить 40535,30 грн. (40035,30 грн. + 500 грн.).
Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про обґрунтованість позову, а стосуються переоцінки доказів.
Позивач самостійно визначив заборгованість на дату звернення до суду в розмірі тіло кредиту - 30000 грн.; проценти за користування кредитом – 10010,64 грн.; відповідальність за невиконання грошового зобов`язання – 24,66 грн. та 15000 грн. штрафу. Виходячи із зазначеної заборгованості суд прийняв рішення. 
Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору. 
       Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування. 
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Спільна справа» залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Повне судове рішення складено 3 грудня 2020 року.

 
Судді А.В. Купельський

 
Т.О. Янчук

 
О.І. Ярмолюк