ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

24 листопада 2020 року 
справа № 560/3048/19
адміністративне провадження № К/9901/25587/20, № К/9901/28448/20

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Ханової  Р.Ф.,
суддів: Гончарової І.А., 

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Приватного акціонерного товариства "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області,  провадження у якій відкрито за касаційними скаргами Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової служби України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у складі судді Польового О. Л. та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у складі суддів Іваненко Т. В., Граб Л. С., Сторчака В. Ю. у справі № 560/3048/19.

УСТАНОВИВ:

Рух справи

У жовтні 2019 року Приватне акціонерне товариство «ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України (далі - ДПС України, перший відповідач у справі), Головного управління ДПС у Хмельницькій області (далі - податковий орган, другий відповідач у справі, скаржник), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21 червня 2019 року №0007931404, №0009501303, №0009511303, визнати протиправними дії ДПС України щодо надсилання Товариству рішення від 06 вересня 2019 року №968/6/99-00-08-05-01 про результат розгляду скарги платника податків після закінчення строків, передбачених Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправними дії Державної податкової служби України щодо надіслання Товариству рішення від 06 вересня 2019 року №968/6/99-00-08-05-01 про результати розгляду скарги Приватного акціонерного товариства «ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН» після закінчення строків, передбачених Податковим кодексом України. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції за результатами оцінки доказів у справі та встановлення фактичних обставин, дійшов висновку про те, що ДПС України не направила Товариству впродовж 60-денного строку вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги, тому остання є такою, що повністю задоволена на користь платника податків з наступного за днем закінчення зазначених строків дня.

Разом з тим суд першої інстанції частково задовольнив позов, оскільки визнання скарги повністю задоволеною на користь платника податків означає, що оскаржені рішення податкового органу з цього часу припинили регулюючу дію (є нечинними) та не створюють для платника податків юридичного обов`язку.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року апеляційні скарги відповідачів залишено без задоволення, апеляційну скаргу позивача задоволено, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року змінено в частині мотивів задоволення позовних вимог відповідно до мотивувальної частини цієї постанови апеляційного суду. В решті рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року залишено без змін. 

7 жовтня 2020 року до Верховного Суду як суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Хмельницькій області, провадження за якою відкрито ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року після усунення її недоліків на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та витребувано справу з суду першої інстанції.

28 жовтня 2020 року справа № 560/3048/19 надійшла до Верховного Суду. 

30 жовтня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної податкової служби України на рішення судів попередніх інстанцій, провадження за якою відкрито ухвалою суду від 23 листопада 2020 року після усунення цим відповідачем недоліків касаційної скарги.

Доводи касаційної скарги

Підставою для відкриття касаційного провадження у справі № 560/3048/19 за касаційними скаргами відповідачів є оскарження судових рішень, перелік яких визначений у частині четвертій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з посиланням у касаційній скарзі на пункт 4 частини четвертої статті 328 цього кодексу, зокрема на те, що суди встановили обставини, які мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Касаційні скарги відповідачів є повністю ідентичними.

Скаржники зазначають, що висновок судів попередніх інстанцій про не направлення відповідачем рішення за результатами розгляду скарги Товариства впродовж 60-денного строку обґрунтований наявністю в матеріалах справи витягу з вебсайту АТ «Укрпошта» про відстеження поштового відправлення та повідомленням АТ «Укрпошта» від 24 вересня 2019 року №01-471, згідно яких рішення від 6 вересня 2019 року №968/6/99-00-08-08-01 ДПС України надіслала позивачу 10 вересня 2019 року. Повідомлення від 24 вересня 2019 року №01-471 надане поштовим відділенням ЦПЗ № 6, яке знаходиться в м. Славута Хмельницької області, тоді як лист ДПС України був зданий у відділення поштового зв`язку № 123 м. Київ. Крім того це повідомлення ґрунтується лише на інформації, отриманій з вебсайту АТ «Укрпошта» про відстеження поштового відправлення. 

Пославшись на пункт 73 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270, згідно якого дата подання письмової кореспонденції для пересилання відповідає даті відбитку календарного штемпеля маркувальної машини, скаржники доводять, що лише відбиток календарного штемпеля на конверті може підтвердити дату подання ДПС України кореспонденції для відправлення у відділення поштового зв`язку. Згідно поштового конверту, в якому було направлено рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 6 вересня 2019 року №968/6/99-00-08-08-01, наданого позивачем на вимогу суду, на відбитку календарного штемпеля дата витерта, побачити її неможливо.

Зважаючи на положення частини першої статті 72, статті 74 КАС України відповідачі наголошують на тому, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засовами доказування, а тому висновок судів попередніх інстанцій про порушення ДПС України строку надсилання вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги ґрунтується на доказах, які є недопустимими в даній справі.

Скаржники просять касаційні скарги задовольнити, скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі № 560/3048/19, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

12 листопада 2020 року від Товариства на адресу Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу відповідача, в якому позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційних скарг.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Обставини справи

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що податковим органом проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладений на контролюючі органи за період з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2018 року, з метою правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01 січня 2011 по 30 вересня 2018 року, за результатами якої складено акт від 15 квітня 2019 року №0234/22-01-14-13/32285199 (далі - акт перевірки).

Товариство подало заперечення до акта перевірки від 15 квітня 2019 року №0234/22-01-14-13/32285199.

На підставі наказу Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 27 травня 2019 №1231 посадові особи відповідача провели документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань, що стали предметом заперечення на акт планової перевірки від 15 квітня 2019 року №0234/22-01-14-13/32285199, яким встановлені аналогічні порушення.

21 червня 2019 року на підставі висновків перевірки керівник податкового органу прийняв податкові повідомлення-рішення №0007931404, 0009501303, 0009511303 .

Позивач подав до ДФС України скаргу на вказані податкові повідомлення-рішення від 04 липня 2019 року №1549/01-14, яка отримана відповідачем 09 липня 2019 року вх. номер ДФС України 28203/6.

Рішенням від 23 липня 2019 року №34892/6/99-99-11-04-01-75 ДФС України продовжила строк розгляду скарги позивача до 06 вересня 2019 року (включно).

Рішенням від 06 вересня 2019 року №968/6/99-00-08-01 ДПС України залишила податкові повідомлення-рішення від 21 червня 2019 року №0007931404, 0009501303, 0009511303 без змін.

10 вересня 2019 року ДПС України надіслала Товариству рішення від 06 вересня 2019 року №968/6/99-00-08-01, що підтверджується повідомленням АТ "Укрпошта" від 24 вересня 2019 року №01-471, витягом з вебсайту АТ «Укрпошта» про відстеження поштового відправлення. 

Джерела права

Підпунктами 21.1.1., 21.1.3., 21.1.4. пункту 21.1. статті 21 ПК України визначено, що посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до пункту 55.1. статті 55 ПК України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Згідно з пунктом 56.1. статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (пункт 56.2 статті 56 ПК України).

Відповідно до пункту 56.8. статті 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків (пункт 56.9. статті 56 ПК України).

За змістом пункту 56.13. статті 56 ПК України у разі коли останній день строків, зазначених у цій статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті (пункт 56.16. статті 56 ПК України).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (далі - Правила).

Згідно цих Правил штриховий кодовий ідентифікатор - штрихова позначка, побудована за певними правилами і призначена для автоматичної ідентифікації реєстрованих поштових відправлень.

Пунктом 10 Правил встановлено, що оператори поштового зв`язку зобов`язані забезпечувати зокрема надання послуг поштового зв`язку встановленого рівня якості відповідно до нормативно-правових актів, що регламентують діяльність операторів поштового зв`язку, умов договору; доступ користувачів до інформації, передбаченої Законом України «Про поштовий зв`язок».

Згідно з пунктом 73 Правил під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток календарного штемпеля.

Дата відбитку календарного штемпеля маркувальної машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання. Якщо на письмовій кореспонденції, поданій для пересилання, відсутній відбиток календарного штемпеля або зазначена дата не відповідає даті подання її для пересилання, поштові відправлення повертаються відправникові для відповідного оформлення.

Користувач послуг поштового зв`язку має право, зокрема, на одержання інформації про порядок і строк надання послуг поштового зв`язку (пункт 127 Правил).

Наказом ПАТ «Укрпошта» від 30 листопада 2017 року № 1660 затверджений Регламент внутрішньої письмової кореспонденції, пунктом 1.2 якого надано визначення «внутрішня письмова кореспонденція» - поштові картки, листи, бандеролі та відправлення для сліпих: поділяються на прості, що приймаються для пересилання без видачі розрахункового документа, оплачуються за нижчим тарифом, по всьому шляху пересилання не фіксуються у системі відстеження та вручаються адресатам без розписки за одержання та рекомендовані, що приймаються для пересилання з видачею розрахункового документа, по всьому шляху пересилання фіксуються у системі відстеження та вручаються адресатам під розписку.

Рекомендовані відправлення відносяться до реєстрованих поштових відправлень, що приймаються для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилаються з припискою до супровідних документів (фіксуються у системі відстеження) та вручаються одержувачу під розписку (пункт 4.6.1. Регламенту). 

Для забезпечення фіксування у системі відстеження (автоматизованої ідентифікації) рекомендованих відправлень використовується штриховий код (пункт 4.6.2. Регламенту).

Висновки суду

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному порядку.

Керівник контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів. Приписи пункту 56.9. статті 56 ПК України надають право контролюючому органу продовжити строк розгляду скарги, що не виключає можливість податковому органу встановити конкретну дату, до якої має бути прийнято рішення, але в межах 60-денного строку, який розпочинається за днем отримання скарги. У цій справі суди попередніх інстанцій встановили, що рішенням контролюючого органу від 23 липня 2019 року продовжено строк розгляду скарги до 6 вересня 2019 року (включно), що є 59-им днем від дати отримання скарги відповідачем.

Норма абзацу 3 пункту 56.9 статті 56 ПК України за методом правового регулювання є імперативною та виражає категоричне правило, за яким, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, то скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків.

Зважаючи на пункти 56.9, 56.13 статті 56 ПК України, Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що рішення про результати розгляду скарги платника податків мало бути винесеним та відправленим контролюючим органом на адресу Товариства до 6 вересня 2019 року.

Суди попередніх інстанцій на підставі інформації, наданої на запит позивача відділенням АТ «Укрпошта» та наявної на вебсайті цієї установи у розділі «відстеження поштового відправлення» встановили, що лист ДПС України з рішенням, прийнятим за результатом розгляду скарги позивача, надіслано Товариству 10 вересня 2019 року, тобто за межами строку, встановленого контролюючим органом, а тому в силу положень пункту 56.9 статті 56 ПК України скарга позивача від 4 липня 2019 року №1549/01-14 є такою, що повністю задоволена на користь платника податків 6 вересня 2019 року.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 73 КАС України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 74 КАС України).

Доводи скаржників стосовно того, що належним і допустимим доказом дати подання ДПС України кореспонденції для відправлення у відділення поштового зв`язку може бути лише відбиток календарного штемпеля на конверті згідно Правил надання послуг поштового зв`язку (який в даному випадку не можливо ідентифікувати), Суд вважає безпідставними, оскільки пункт 73 Правил, на який посилаються скаржники, лише констатує, що дата відбитку календарного штемпеля маркувальної машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання. Однак положення цього пункту не виключають інші джерела інформації, наявні у оператора поштового зв`язку, які він використовує при наданні послуг, з яких може вбачатися дата подання (направлення) для пересилання поштового відправлення, зокрема, система відстеження за штриховим кодом на офіційному вебсайті АТ «Укрпошта».

Крім того, відокремленим підрозділом АТ «Укрпошта» Хмельницька дирекція (центр поштового зв`язку №6) на запит в. о. генерального директора ПАТ «Геберіт Керамік Продакшн» надано відповідь, з якої вбачається, що лист зі штрих-кодом №0412307737694 був прийнятий до відправлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення 10 вересня 2019 року в 13.56 год. ЦПЗ м. Києва, відправник ДПС м Київ 04053.

При цьому, скаржник впродовж розгляду справи не спростував інформації, що надана позивачем, зокрема, не надав суду повідомлення про вручення поштового відправлення, яке мало повернутися на адресу контролюючого органу, або фіскальний чек тощо, які б суперечили доказам наявним в матеріалах справи. 

Судами першої та апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом у відзиві на адміністративний позов та апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені відповідачами доводи в касаційних скаргах не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Переглянувши судові рішення в межах касаційних скарг, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційні скарги відповідачів слід залишити без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державна податкова служба України залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі № 560/3048/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді | Р.Ф. Ханова І.А. Гончарова