П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/4155/19 
Головуючий у 1-й інстанції:  Тарновецький І.І. 
          Суддя-доповідач:  Сапальова Т.В. 

15 жовтня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Франовської К.С. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області  на  рішення   Хмельницького окружного адміністративного суду  від  07 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про  визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо обмеження ОСОБА_1 розміру пенсії; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити нарахування та виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно зі ст. 53 Закону України, пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотних екіпажів цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 № 713, з 01.03.2017 без обмежень граничного розміру з урахуванням проведених виплат.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що підстави для виплати пенсії без обмеження максимальним розміром за період з 01.03.2017 відсутні. Крім того, апелянт стверджує, що позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до суду.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та з 15.01.1990 отримує пенсію за вислугу років як працівник льотного складу цивільної авіації відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".
В листопаді 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про повернення заборгованості з пенсії за період з 01.03.2017 по 31.10.2019 з урахуванням проведених виплат та подальшу виплату пенсії без обмеження граничним розміром.
Листом №П-1987-0-02.26-04 від 29.11.2019 (а.с.19) позивача повідомлено про те, що виплата пенсії у період з березня по грудень 2017 року здійснювалась у встановленому законом максимальному розмірі - 10740,00 грн. З березня 2018 року розмір пенсії обмежено 10 розмірами прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Вважаючи застосування вказаних обмежень протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія ОСОБА_1 призначена ще у 1990 році, тому застосування відповідачем обмеження граничного розміру пенсії останнього на підставі ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" є неправомірним.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
Згідно зі cт.51 Закону №1788-ХІІ пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Відповідно до ч.3 ст.53 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно - випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.
Згідно з пп."в" п.7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 №713, у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Отже, законодавством, передбачено право позивача на перерахунок його пенсії в разі збільшення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня.
У зв`язку з прийняттям Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011, встановлено обмеження максимального розміру  пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.
Відповідно до ст. 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати 10740 гривень.
Законом №3668-VI також внесено зміни до ч.3 ст.85 Закону №1788-XII та ч.3 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №№1058-IV) і викладено їх в наступній редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".
Згідно з п.2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідних положення" Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.
Таким чином, Закон № 3668-VI встановив обмеження максимальним розміром для пенсій, призначених після 01 жовтня 2011 року, а також пенсій, розмір яких перевищив максимальний внаслідок перерахунку, проведеного після 01 жовтня 2011 року. 
Водночас, з урахуванням перехідних положень, Закон № 3668-VI не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01 жовтня 2011 року вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність). Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.
Разом з тим, з  часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI).
Норми статті 2 Закону № 3668-VI кореспондуються з положеннями частини третьої статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24 червня 2020 року у справі  № 580/234/19.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року витребувано у відповідача матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 в оригіналі.
Згідно з розпорядженням №1038977 від 14.03.2016  (аркуш пенсійної справи 95) з 01.03.2016 розмір пенсії ОСОБА_1 складав 10486,43 грн, що не перевищує 10 прожиткових мінімумів, установлених у 2016 році для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік"  у 2017 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2017 році становить 1247,00 грн, з 01.05.2017 року - 1312,00 грн, з 01.12.2017 року - 1373,00 грн.
Таким чином, максимальний розмір пенсій, у період з січня по квітень 2017 року складає 12 470 грн, з травня по листопад 2017 року - 13 120 грн, в грудні 2017 року - 13 730 грн.
Згідно з розпорядженням №103897 від 20.03.2017 розмір пенсії позивача з 01.03.2017 складає 12 956,53 грн.
Отже, починаючи з 01.03.2017, внаслідок перерахунку розмір пенсії позивача перевищив максимальний і склав 12 956,53 грн.
Оскільки вказане перевищення стало результатом перерахунку, то зважаючи на правові висновки Верховного Суду, при визначенні розміру пенсії ОСОБА_1 застосовуються положення ст.2 Закону №3668-VI та ч.3 ст.85 Закону №1788-XII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що відповідач неправомірно застосував обмеження граничного розміру пенсії позивача з 01.03.2017, оскільки пенсія позивачу призначена  у 1990 році, є необґрунтованими.
З урахуванням наведеного протягом березня-квітня 2017 року розмір пенсії ОСОБА_1 підлягав обмеженню розміром 12 470 грн, з травня по грудень 2017 року у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму до 1312,00 грн пенсія позивача не перевищувала максимального розміру та підлягала виплаті в сумі 12 956,53 грн.
Водночас, розмір пенсії позивача у період з 01.03.2017 по 31.12.2017 було обмежено сумою 10740 грн.
Згідно з розрахунком на 01.01.2018 (аркуш пенсійної справи 97) у період з 01.01.20 по 28.02.2018 пенсія ОСОБА_1 виплачувалася у розмірі 12 956,53 грн.
Відповідно до розпорядження №1038977 від 14.03.2016  (аркуш пенсійної справи 98) внаслідок перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2018 склав 17 759,48 грн, до виплати з 01.03.2018 призначено 13 730 грн.
Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік"  у 2018 році установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.
Таким чином, максимальний розмір пенсій, встановлений ч.3 ст.85 Закону №1788-XII, з січня  2018 року складає 13 730 грн.
Отже, внаслідок перерахунку з 01.03.2018 року  розмір пенсії позивача перевищив максимальний, тому пенсійний орган правомірно обмежив розмір пенсії ОСОБА_1 10 розмірами прожиткового  мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Згідно з розпорядженням від 10.04.2019 (аркуш пенсійної справи 100) внаслідок перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2019 склав 22161,52 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати з 01.03.2019 по 30.06.2019 призначено 14 970 грн, з 01.07.2019 по 30.11.2019 - 15 640 грн, з 01.12.2019 - 16 380 грн.
Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік"  у 2019 році установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.
Таким чином, максимальний розмір пенсій, встановлений ч.3 ст.85 Закону №1788-XII, з 01 січня 2019 року складає 14 970 грн, з 01 липня - 15 640 грн, з 01 грудня - 16 380 грн.
Отже, внаслідок перерахунку з 01.03.2019 року  розмір пенсії позивача перевищив максимальний, тому пенсійний орган правомірно обмежив розмір пенсії ОСОБА_1 10 розмірами прожиткового  мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
З урахуванням наведеного, оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 у 2018-2019 роках  перевищив встановлений законом максимальний розмір внаслідок перерахунку, відповідач правомірно застосував обмеження розміру пенсії позивача відповідно до положень законодавства, чинного на момент проведення такого перерахунку.
Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо обмеження ОСОБА_1 розміру пенсії з 01.01.2018 та зобов`язання відповідача провести  позивачу перерахунок та виплату пенсії за вказаний період  без обмежень граничного розміру є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо правомірності виплати ОСОБА_1 пенсії у період з 01.03.2020 по 31.12.2017 у розмірі 10 740 грн, колегія суддів виходить з наступного.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII (далі - Закон № 911-VIII) ч.1 ст.2 Закону №3668-VI, ч.3 ст.85 Закону №1788-XII та ч.3 ст. 27 Закону №1058 доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".
Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII  у частині третій статті 27 слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінити словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".
З матеріалів пенсійної справи позивача встановлено, що згідно з розпорядженням №103897 від 20.03.2017 розмір пенсії позивача з 01.03.2017 складає 12 956,53 грн, водночас, до виплати з 01.03.2017 призначено 10 740 грн (аркуш пенсійної справи 96).
Відповідно до листа №П-1987-0-02.26-04 від 29.11.2019 виплата пенсії ОСОБА_1 у період з березня по грудень 2017 року здійснювалась у розмірі - 10740,00 грн відповідно до положень ст.2 Закону №3668-VI та ч.3 ст.85 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №911-VIII.
У постанові палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у справі  № 580/234/19 Верховний Суд дійшов висновку про те, що Закон № 911-VIII за своїм змістом не є основним (спеціальним) законом у сфері пенсійного забезпечення, а виконує функцію допоміжного закону, яким внесено зміни до різних законодавчих актів, в тому числі, введено окреме положення стосовно тимчасового обмеження пенсії з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року розміром 10740 грн до частини 3 статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Зважаючи на вищенаведене Верховний Суд зазначив, що застереження у пункті 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII, згідно з яким обмеження виплати максимального розміру пенсії застосовуються з 1 січня 2016 року, означає, що пенсії, які призначені до 1 січня 2016 року та перевищують встановлений максимум, не можуть бути зменшені. Проте, їх перерахунок має відбуватися відповідно до правил, передбачених абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцевих та перехідних положення" Закону №3668-VI.
З матеріалів пенсійної справи встановлено, що пенсія ОСОБА_1 призначена до 01 січня 2016 року, тому з урахуванням п.2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII обмеження максимального розміру пенсії 10740 грн не підлягає застосуванню до пенсії позивача.
З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що у період з 01.03.2020 по 31.12.2017 відповідач протиправно виплачував ОСОБА_1 пенсію у розмірі 10 740 грн.
Зважаючи на встановлені у справі обставини  суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій пенсійного органу щодо обмеження розміру пенсії позивача у період з 01.03.2020 по 31.12.2017 є частково обґрунтованими.
Тому, з метою захисту порушених прав позивача колегія суддів дійшла висновку про необхідність зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01.03.2017 по 30.04.2017 у розмірі 12470 грн, з 01.05.2017 по 31.12.2017 у розмірі 12956,53 грн, з урахуванням проведених виплат.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Отже, КАС України передбачає, строк звернення до суду може встановлюватися іншими законами.
Згідно з ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Ч.2 ст. 46 Закону  №1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
З урахуванням наведеного захист права пенсіонера на виплату сум пенсій, не отриманих з вини органів Пенсійного фонду України, також не обмежується строком.
Таким чином, у разі, якщо у справі щодо зобов`язання пенсійного органу виплатити нараховані суми пенсії суд встановить наявність вини відповідача, шестимісячний строк звернення до суду до спірних правовідносин в такому випадку не застосовується.
В ході судового розгляду даної справи судами встановлено протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії за період з 01.03.2017 по 31.12.2017 у розмірі, що не відповідає вимогам законодавства, чинного у вказаний період.
З урахуванням вищенаведеного та положень  ч.2 ст. 46 Закону № 1058-IV колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем не пропущено строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.
Таким чином, доводи апеляційної доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими.
Водночас, висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.
Відповідно до  статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити  частково.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасувати.
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії за період з 01.03.2017 по 31.12.2017 з обмеженням максимального розміру пенсії 10740 грн.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01.03.2017 по 30.04.2017 у розмірі 12470 грн, з 01.05.2017 по 31.12.2017 у розмірі 12956,53 грн, з урахуванням проведених виплат.
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Постанова суду складена в повному обсязі  15 жовтня 2020 року.

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Полотнянко Ю.П.    Франовська К.С.