ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

04 листопада 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №588/616/20 
Номер провадження 22-ц/816/2053/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Левченко Т. А. 
з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,
сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 29 липня 2020 року, в складі судді Щербаченко М.В., ухвалене у м. Тростянець, повний текст якого складено 03 серпня 2020 року, 
                                                 в с т а н о в и в:

29 квітня 2020 року ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Сумцова Є. С., звернулася до суду з позовом про розірвання договору оренди землі.
Свої вимоги мотивувала тим, що на початку березня 2020 року їй стало відомо, що між нею та ФОП ОСОБА_2 15 липня 2017 року було укладено Договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_1 передала в строкове платне користування належну їй земельну ділянку загальною площею 2,0000 га з кадастровим номером 5925086200:00:001:2087, яка розташована на території Ницахської сільської ради Тростянецького району Сумської області.
Оскільки такий договір ОСОБА_1 не підписувала, умови Договору нею погоджені не були, орендну плату не отримувала, вона звернулася до відповідача із заявою про розірвання цього договору за взаємною згодою сторін, як такий, що був укладений з порушенням норм чинного цивільного законодавства. 
Отримавши від відповідача відмову розірвати договір оренди землі, ОСОБА_1 доводить, що ним тричі впродовж 2017-2019 років систематично неналежно виконувався обов`язок зі сплати орендної плати, що є підставою для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки.
Просила розірвати договір оренди земельної ділянки від 15 липня 2017 року, укладений між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , зареєстрований КП «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» В`язівської сільської ради Сумської області 08 серпня 2017 року, номер запису про інше речове право у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21811669.
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 29 липня 2020 року позов залишено без задоволення. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про пропорційність внесення орендної плати за 2017 рік у зв`язку з укладенням договору у липні 2017 року, оскільки за умовами договору орендну плату за землю визначено у твердій грошовій сумі - 6000 грн, договір не містить положень про визначення орендної плати пропорційно до кількості календарних днів у році, протягом яких відповідач має право використовувати земельну ділянку. 
Доводить, що списки на виплату орендної плати та відомості складені з порушенням вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті та не містять обов`язкових реквізитів первинного документа, тому не є належним доказом отримання нею від відповідача належних сум орендної плати, видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями.
Вказує, що на час подачі позову ФОП ОСОБА_2 не було сплачено податки та не нараховано доходів в якості орендної плати за період з часу укладення договору між сторонами та по четвертий квартал 2019 року, що також свідчить про невиконання відповідачем обов`язку по сплаті позивачу орендної плати.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - адвокат Мальченко Д.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вважає обґрунтованим висновок суду про те, що списки та відомості на отримання орендної плати за 2017-2019 року є належними доказами виплати позивачу орендної плати за землю. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V  ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача - адвоката Сумцова Є.С., який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти скарги відповідача ФОП ОСОБА_2 та його представника - адвоката Мальченка Д.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до Державного акта про право власності на землю серії ЯЛ №198927, виданого 22 грудня 2010 року на підставі розпорядження голови райдержадміністрації, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності земельна ділянка загальною площею 2,0000 га, яка розташована на території Ницахської сільської ради Тростянецького району Сумської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 5925086200:00:001:2087 (а.с. 7).
За умовами договору оренди землі від 15 липня 2017 року, ОСОБА_1 передала ФОП ОСОБА_2 в оренду належну їй земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0000 га, строком на 10 років, з переважним правом його поновлення на новий строк (а.с. 8-9).
Державним реєстратором КП «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» В`язівської сільської ради Сумської області Фальченком Ю.Л. 08 серпня 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 було зареєстроване речове право оренди земельної ділянки загальною площею 2,0000 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 5925086200:00:001:2087 строком на 10 років (а.с. 10).
Відповідно до пунктів 9, 11, 12 Договору оренди землі від 15 липня 2017 року орендна плата вноситься орендарем у грошовій та/або натуральній формі виплат і послуг у розмірі 6000 грн. Орендна плата вноситься протягом року, але не пізніше останнього робочого дня поточного року. Передача продукції в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. 
Підстави припинення спірного Договору шляхом його розірвання визначені пунктами 38 та 39 цього договору, які передбачають, розірвання Договору за: взаємною згодою; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором; внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використання; з інших підстав, визначених законом.
Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є систематична несплата орендної плати.
Заявою від 12 березня 2020 року позивач запропонувала відповідачу розірвати спірний Договір оренди земельної ділянки за взаємною згодою сторін як такий, що був укладений з порушенням норм чинного законодавства. У цій заяві ОСОБА_1 стверджувала, що на початку березня 2020 року їй стало відомо про договір оренди землі від 15 липня 2017 року, на підставі якого вона нібито передала відповідачу в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 5925086200:00:001:2087. Ознайомившись із копією наданого відповідачем Договору ОСОБА_1 повідомила, що вказаний Договір не підписувала, з його змістом він її не ознайомлював, примірника вона не отримала. Цей договір не відповідає волевиявленню позивача, адже вона не має намір надавати належну їй земельну ділянку відповідачу у користування, а бажає самостійно обробляти та використовувати за призначенням. Крім того, ОСОБА_1 посилалась на те, що орендну плату у розмірі 6000 грн не отримувала (а.с. 11).
Листом від 20 березня 2020 року ФОП ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 , що не надає згоди на припинення дії договору оренди земельної ділянки шляхом його розірвання та має намір здійснювати свої права та виконувати обов`язки за укладеним договором до кінця строку дії договору (а.с. 12).
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що  позивачем не доведено систематичності невиплати орендної плати, а відповідач, надавши Списки та Відомості на виплату орендної плати, довів факт виконання у повному обсязі обов`язку зі сплати ОСОБА_1 орендної плати у 2017-2019 роках на умовах, визначених пунктом 9 договору оренди землі від 15 липня 2017 року.
Колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».
За змістом ст. 1 вказаного Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови (ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в ред., на час виникнення спірних правовідносин). 
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Частинами 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За правилами ст. 651 ЦК України умовою розірвання договору в односторонньому порядку є істотне порушення умов договору та інші випадки, встановлені договором та законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У пункті «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що відповідач мав сплатити річну орендну плату за 2017 рік у повному обсязі 6000 грн.
Вказаний договір оренди землі укладено 15 липня 2017 року, право оренди зареєстровано 08 серпня 2017 року. Положеннями договору оренди визначена  річна сума орендної плати, яка вноситься протягом року, але не пізніше останнього робочого дня поточного року.  
Приписами ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено,  що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. 
Відповідач правильно виплатив  позивачці орендну плату за 2017 рік пропорційно  до календарних днів 2017 року після виникнення у нього права  оренди даної земельної ділянки, а доводи скаржника в цій частині не ґрунтуються на нормах закону та умовах договору.
Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що подані відповідачем копії списків на отримання (видачу) орендної плати за 2017-2019 роки можна віднести до первинної бухгалтерської документації, яка є належним доказом виплати позивачці орендної плати, так як вони містять дані про те, що виплачується саме орендна плата, наведено перелік осіб, які її отримали, зазначена сума та дата видачі, наявні підписи навпроти прізвища позивача, також  є дані відповідача, його підпис та печатка.
Доводам ОСОБА_1 про те, що вказані списки не відповідають вимогам Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою НБУ від 29 грудня 2017 року, суд першої інстанції надав належну оцінку та дійшов вірного висновку, що правильність  ведення відповідачем операцій з готівкою, у т.ч., складення при виплаті орендної плати відомості на виплату готівки саме за формою згідно з Додатком 1 до вказаного Положення виходить за межі предмета та підстав позову та може бути підставою для застосування до відповідача штрафних санкцій відповідних контролюючим органом, а не підставою для розірвання договору оренди землі.
Факт підписання договору оренди землі від 15 липня 2017 року та отримання орендної плати за 2017-2019 роки ОСОБА_1 визнала у засіданні суду першої інстанції, недоліки розрахункових документів не є підставою для визнання недійсними господарських операцій.
Дійсно місцевим судом було встановлено, що відповідач не довів виплати у повному обсязі орендної плати за 2018 рік, проте одноразова несплата у повному обсязі орендної плати, передбаченої договором, не є  підставою  для розірвання договору оренди.
Отже, позивачка не довела належними та допустимими доказами факту систематичної (два і більше випадків) несплати орендної плати за 2017-2019 роки. Відтак підстав для розірвання договору оренди землі від 15 липня 2017 року не вбачається.
Суд першої інстанції належно оцінив надані сторонами докази та ухвалив рішення на основі повно і всебічно з`ясованих обставин справи. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення, а тому скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. п. 1; 375; 381-382; 389 ЦПК України суд,

                                                   п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 29 липня 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий -                                                                         О.Ю. Кононенко 

Судді:                                                                                      В.І. Криворотенко

                                                                                                   Т.А. Левченко