У Х В А Л А        
24 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 192/874/17
провадження №61-18524ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства «Сонячне» про стягнення невиплаченої орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки, 
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити йому строк на подання касаційної скарги з огляду на таке.
Про існування постанови Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року він дізнався від свого адвоката 20 грудня 2019 року. До цього часу адвокат його запевняв, що рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2018 року чинне. Довідавшись про оскаржувану постанову, в силу своєї юридичної необізнаності, а також повністю довіряючи своєму адвокату, на той час був впевнений, що ним подана касаційна скарга на цю постанову. 10 грудня 2020 року йому стало відомо, що адвокат не написав та не подав касаційну скаргу. ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги з іншим адвокатом, який склав йому касаційну скаргу.
Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК Українинезалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Оскільки касаційна скарга подана після спливу одного року з дня постановлення тексту судового рішення - 20 грудня 2018 року, виключних випадків, які дають підстави відкрити провадження, заявник не навів, тому необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи те, що, виключних випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК Українизаявник не вказав та не надав належних та допустимих доказів, які це підтверджують, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року необхідно відмовити. 
Керуючись статтями 390, частиною третьою статті 394 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства «Сонячне» про стягнення невиплаченої орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянкивідмовити. 
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                              А. С. Олійник
С. О. Погрібний
В. В. Яремко