УХВАЛА

29 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 370/1430/20
адміністративне провадження № К/9901/35069/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Данилевич Н.А., Загороднюк А.В.
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вільнянської сільської ради Макарівського району Київської області, Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Вільнянської сільської ради Макарівського району Київської області, Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - Макарівське ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області), в якому, зокрема, просила:  визнати протиправною бездіяльність та дії Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області; зобов`язати Макарівський ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області провести ретельну перевірку за всіма її зверненнями щодо вчинення кримінального правопорушення; визнати незаконними відповіді Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області від 18 березня 2020 року, 16 квітня 2020    року та 21 травня 2020 року.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від     01 грудня 2020 року, відмовлено у відкритті провадження у справі в зазначеній частині позовних вимог. 
18 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Аналізуючи доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
За правилами частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у     пунктах 3,     4,     12,     13,     17,     20     частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Судом першої інстанції оскаржувану ухвалу постановлено до початку розгляду справи.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі в цій частині позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позовні вимоги  в частині визнання протиправною бездіяльності Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань; зобов`язання відповідача провести перевірку за всіма її зверненнями щодо притягнення винних осіб до відповідальності та визнання незаконними відповідей, наданих на ці звернення  не має ознак публічно-правового та підлягають вирішенню у межах кримінального процесу.
Відповідно до частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
За приписами частини четвертої статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.    Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
За правилами пункту 1 частини першої статті 303 КПК України бездіяльність слідчого або прокурора, що, зокрема, полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄДРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення можуть бути оскарженні.
Перевіряючи рішення суду першої інстанції та залишаючи його без змін, суд апеляційної інстанції встановив, що підставою звернення до суду стала відмова Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області внести до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄДРДР) відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_1 , притягнути до кримінальної відповідальності дирекцію ПП «Альтернатива-Новий Дім» та заборонити підприємству здійснювати проїзд сільськогосподарської техніки та ваговозів у нічний час з 21:00 годин до 07:00 годин. В цій же заяві позивач просила працівників поліції вжити заходів щодо притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності за обвал мосту та, ураховуючи надані нею докази стосовно власника техніки, внести відомості до ЄДРДР за статтею 254 Кримінального кодексу України.
Враховуючи те, що позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо невнесення відповідних відомостей до ЄДРДР щодо вчинення кримінального правопорушення та відмову працівників поліції Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області скласти протоколи про адміністративні правопорушення у межах кримінального провадження, суди дійшли висновку про відсутність у цьому спорі в цій частині позовних вимог ознак публічно-правового спору.
Мотиви, наведені в оскаржуваних судових рішеннях та обставини, на які посилається заявник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судами норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі.
Таким чином, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року необхідно відмовити. 
За таких обставин, відсутні підстави для вирішення клопотання щодо звільнення заявника від сплати судового збору.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від                 05 серпня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вільнянської сільської ради Макарівського району Київської області, Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити дії відмовити.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 О.В. Кашпур
Судді:                                                                                                    Н.А. Данилевич
                                                                                                    А.В. Загороднюк