ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 824/2177/15-а
адміністративне провадження № К/9901/6398/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Уханенка С. А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,
за участю:
секретаря судового засідання - Семопядного О.В.,
представника Міністерства аграрної політики та продовольства України - Нестеренко Н.М.,
розглянув  у відкритому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сварог-Буковина» до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області, за участю третьої особи - Департаменту агропромислового розвитку Чернівецької обласної державної адміністрації, про визнання неправомірною бездіяльності та стягнення коштів, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сварог-Буковина» на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року (головуючий суддя  - Лелюк  О.П., судді - Брезіна Т.М., Левицький В.К.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2016 року (головуючий суддя  - Гонтарук В.М., судді - Граб Л.С., Біла Л.М.),
ВСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1. У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сварог-Буковина» (далі - ТОВ «Сварог-Буковина») звернулося до суду з адміністративним позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України (далі - Мінагрополітики України), Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області (далі - ГУ ДКС України у Чернівецькій області), в якому просило: визнати неправомірною бездіяльність відповідачів щодо невиплати компенсації у розмірі 735079,00 грн; стягнути з Мінагрополітики на користь ТОВ «Сварог-Буковина» 735079,00 грн компенсації відсоткової ставки за кредитами та лізинговими платежами.
2. Позов обґрунтовано тим, що позивач є сільськогосподарським підприємством до складу якого у 2013 році приєдналося Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Коболчинська» (далі  - ТОВ «Агрофірма Коболчинська»). Згідно з розподілом бюджетних коштів, передбачених для надання державної підтримки суб`єктам господарювання агропромислового комплексу, ТОВ «Сварог-Буковина» та ТОВ «Агрофірма Коболчинська» мають право на компенсацію за кредитами та лізинговими платежами на загальну суму 735079,00 грн. Зазначені кошти зареєстровано в органі Казначейства, як фінансові зобов`язання за КПКВ 2801180 «Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі». Посилаючись на те, що ТОВ «Сварог-Буковина» неодноразово зверталося до відповідачів з вимогою вжити заходи щодо перерахування позивачу коштів, передбачених відповідними державними програмами, проте свої обов`язки Мінагрополітики та ГУ ДКС України у Чернівецькій області не виконали, просив суд задовольнити позов.
ІІ. Встановлені судами обставини справи
3. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 серпня 2010 року №794 затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення фінансової підтримки суб`єктів господарювання агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів та компенсації лізингових платежів (далі - Порядок №794).
4. ТОВ «Сварог-Буковина» є сільськогосподарським підприємством, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
5. За рішенням засновників ТОВ «Агрофірма «Коболчинська», оформленого протоколом загальних зборів учасників від 16 травня 2013 року №16/05-13, та Статутом цього товариства, ТОВ «Агрофірма «Коболчинська» реорганізовано та приєднано до ТОВ «Сварог-Буковина».
6. Наказом Мінагрополітики України від 19 жовтня 2012 року №745 «Про затвердження розподілів бюджетних коштів, передбачених для надання державної підтримки суб`єктам господарювання агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів та компенсації лізингових платежів» (далі - наказ Мінагрополітики України №745) затверджено розподіл бюджетних коштів, передбачених для надання державної підтримки суб`єктам господарювання агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів між підприємствами - позичальниками, а також розподіл бюджетних коштів, передбачених для надання державної підтримки суб`єктам господарювання агропромислового комплексу для компенсації лізингових платежів між підприємствами - лізингоодержувачами.
7. Відповідно до наказу Мінагрополітики України №745 ТОВ «Сварог-Буковина» виділено 545753,00  грн, а ТОВ «Агрофірма «Коболчинська» - 189326,00 грн компенсації з Державного бюджету України.
8. Згідно з відомостями бухгалтерського обліку Департаменту агропромислового розвитку Чернівецької обласної державної адміністрації станом на 01 липня 2015 року в органах Державної казначейської служби України обліковано кредиторську заборгованість перед ТОВ «Сварог-Буковина» за кодом програмної класифікації видатків 2801180 «Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі» на суму 735079,00  грн. На час розгляду справи вказана сума на рахунки позивача не надійшла.
9. Предметом спору у цій справі є бездіяльність відповідачів щодо не виплати позивачу коштів, передбачених у Державному бюджеті України для здійснення фінансової підтримки суб`єктів господарювання агропромислового комплексу та стягнення невиплачених сум компенсації.
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
10. Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2016  року, в позові відмовлено.
11. Вирішуючи спір та відмовляючи у позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що спірну заборгованість у розмірі 735079,00 грн ТОВ «Сварог-Буковина» не виплачено через відсутність у Державних бюджетах України за 2012 - 2015 роки коштів на виплату компенсацій за програмою за кодом КПКВ 2801180 «Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі». Водночас Мінагрополітики України неодноразово зверталось до Міністерства фінансів України з пропозицією передбачити такі кошти та пропозиціями щодо наближення асигнувань загального фонду Державного бюджету України на 2012 рік до обсягів кредитної заборгованості, що виникла у 2011 році, зокрема, з листами щодо збільшення обсягу видатків, в тому числі при формуванні проекту бюджету     на 2012 та 2016 роки ( лист від 01 березня 2012 року №37-21-2-10/3066, від 29 березня 2013 року №37-21-2-10/6377, лист від 18 липня 2013 року №37-21-2-10/14062, лист від 23 січня 2015 року №№37-21-2-10/780, лист від 18 травня 2015 року №37-21-2-10/7584, лист від 31 серпня 2015 року №37-21-2-10/14536), однак пропозиції Мінагрополітики України враховано не було, що свідчить про відсутність бездіяльності з боку відповідача. Крім того, з вимогою про виплату компенсації позивач безпосередньо до Мінагрополітики України не звертався.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції, вимоги касаційної скарги та аргументи сторін
12.  Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ТОВ «Сварог-Буковина» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення про задоволення позову.
13. Заявник вказує, що судами неправильно застосовано норми Бюджетного кодексу України та Порядку №794, не взято до уваги норми Положення про Державну казначейську службу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215 «Про затвердження Положення про Державну казначейську службу», яким визначено основні завдання казначейства, не враховано норми Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 02 березня 2012 року №309 (далі - Порядок №  309).
14. Висновки судів про те, що Мінагрополітики України не є органом, який здійснює нарахування та виплату компенсації підприємствам агропромислового комплексу, а лише проводить розподіл коштів між регіонами є помилковими та суперечать приписам Бюджетного кодексу України, Порядку №794 та Порядку №309, згідно з якими головним розпорядником бюджетних коштів і відповідальним виконавцем бюджетних програм, запроваджених у галузі аграрно-промислового комплексу (далі - АПК), є Міністерство аграрної політики та продовольства.
15. Судові рішення не відповідають приписам статті 159 КАС України (у редакції, чинній до 15   грудня 2017  року) щодо їхньої законності та обґрунтованості, а позиція судів, з посиланням на відсутність бюджетних коштів не відповідає практиці Європейського суду з прав людини, оскільки реалізація особою права на отримання бюджетних коштів не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не є поважною причиною для невиконання відповідачами своїх зобов`язань.
16. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 15 липня 2016  року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ «Сварог-Буковина».
17. У запереченнях на касаційну скаргу Мінагрополітики України та ГУ ДКС України у Чернівецькій області просять залишити її без задоволення, а судові рішення  - без змін. Зазначають, що відповідачами вжито усіх, передбачених чинним законодавством, заходів, спрямованих на виплату компенсацій для підприємств агропромислового комплексу, у тому числі і ТОВ «Сварог-Буковина». Однак, через відсутність бюджетних призначень та, відповідно, коштів на єдиному казначейському рахунку, такі суми за розподілами відкритих асигнувань не були направлені до Департаменту агропромислового розвитку Чернівецької обласної державної адміністрації. Крім того, ГУ ДКС України у Чернівецькій області послалося на те, що не відповідає за виконання реєстру бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів, а Мінагрополітики України зазначило, що виконало усі свої зобов`язання, передбачені Порядком №794 і не несе відповідальності за вчинення дій  іншими органами, які не відносяться до сфери його управління.
18. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII "Перехідні положення" КАС України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", касаційні скарги (подання) на судові рішення у адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
19. Вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду у січні 2018 року.
20. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 серпня 2020  року призначено розгляд справи на 23 вересня 2020 року у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
21. У зв`язку з тим, що 22 вересня 2020 року до Верховного Суду надійшло клопотання Мінагрополітики України про закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України з підстав виконання відповідачем своїх зобов`язань перед ТОВ «Сварог-Буковина», розгляд справи відкладено, а сторонам у справі запропоновано висловити міркування з приводу заявленого Мінагрополітики України клопотання та надати відомості щодо отримання позивачем коштів.
22. 06 жовтня 2020 року до Верховного Суду надійшов лист ТОВ «Сварог-Буковина», в якому позивач повідомив про те, що 26 грудня 2017 року через Департамент агропромислового розвитку Чернівецької обласної державної адміністрації на рахунок товариства надійшли кошти в сумі 735079,00 грн за програмою КПКВ 2801180 «Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі». Одночасно позивач повідомив, що не заперечує щодо закриття провадження у справі.
23. До початку судового засідання, 13 жовтня 2020 року Департамент агропромислового розвитку Чернівецької обласної державної адміністрації надіслав лист №01-2/4-1597, в якому теж повідомив про те, що ТОВ «Сварог-Буковина» перераховано кошти в сумі 735079,00 грн за програмою КПКВ 2801180 «Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі», на підтвердження чого додав копію платіжного доручення від 22 грудня 2017 року №3.
V. Джерела права й акти їхнього застосування
24.   Частинами першою - другою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
25. Правовідносини, пов`язані з виконанням бюджетних зобов`язань за бюджетними програмами, у тому числі за програмами фінансової підтримки суб`єктів господарювання агропромислового комплексу шляхом здешевлення кредитів та компенсації лізингових платежів регулюються Бюджетним кодексом України та Порядком №794.
26. За визначенням, наведеним у пункті 4 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетна програма - це сукупність заходів, спрямованих на досягнення єдиної мети, завдань та очікуваного результату, визначення та реалізацію яких здійснює розпорядник бюджетних коштів відповідно до покладених на нього функцій.
27. Процедура реалізації бюджетної програми щодо використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення фінансової підтримки суб`єктів господарювання агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів та компенсації лізингових платежів визначена Порядком №794.
28. Так, пунктом 1 Порядку №794 (у редакції станом на 30 листопада 2012 року) установлено, що цей Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінагрополітики для часткової компенсації: відсоткової ставки за залученими суб`єктами господарювання агропромислового комплексу у банках, у тому числі іноземних, коротко-, середньо- та довгостроковими кредитами та позиками, середньо- та довгостроковими кредитами та позиками в іноземній валюті, залученими від Міжнародної фінансової корпорації, Європейського банку реконструкції та розвитку, середньо- та довгостроковими кредитами та позиками, залученими в іноземній валюті від нерезидентів, що отримуються позичальниками внаслідок випуску нерезидентами середньо- та довгострокових облігацій на міжнародних фінансових ринках, за умови участі активів позичальників у випуску з нерезидентом - емітентом облігацій, використаними на пріоритетні напрями розвитку агропромислового комплексу, та наданими кредитами з реалізації проектів енергозбереження відповідно до Закону України "Про ратифікацію Кредитної угоди (Фінансування Української ЕСКО (друга фаза) між Україною та Європейським банком реконструкції та розвитку". Бюджетні кошти спрямовуються також на погашення бюджетної кредиторської заборгованості, зареєстрованої в органах Казначейства"; лізингових платежів, передбачивши у 2012  році на зазначені цілі до 30 млн. гривень.
29. Пунктом 1-1 Порядку № 794 встановлено, що головним розпорядником бюджетних коштів і відповідальним виконавцем відповідної бюджетної програми є Мінагрополітики.
30. За приписами частини третьої статті 20 Бюджетного кодексу України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, бюджетні програми визначаються головними розпорядниками бюджетних коштів з урахуванням положень частини другої статті 21 і пункту 2 частини п`ятої статті 22 цього Кодексу.
31. Частиною четвертою статті 20 Бюджетного кодексу України встановлено, що відповідальний виконавець бюджетних програм визначається головним розпорядником бюджетних коштів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики (місцевим фінансовим органом). Відповідальним виконавцем бюджетних програм може бути головний розпорядник бюджетних коштів за бюджетними програмами, виконання яких забезпечується його апаратом, та/або розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, який виконує бюджетні програми у системі головного розпорядника. Відповідальний виконавець бюджетних програм у процесі їх виконання забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів протягом усього строку реалізації відповідних бюджетних програм у межах визначених бюджетних призначень. 
32. Частиною першою статті 22 Бюджетного кодексу України встановлено, що для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. 
33. Повноваження головного розпорядника бюджетних коштів визначені частиною п`ятою статті 22 Бюджетного кодексу України. Зокрема, пунктами 3 - 5 цієї норми встановлено, що головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань (пункт 3); затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством(пункт 4); розробляє проекти порядків використання коштів державного бюджету за бюджетними програмами, передбаченими частиною сьомою статті 20 Кодексу (пункт 5).
34. За приписами пунктів 7, 9 частини п`ятої статті 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі; здійснює внутрішній контроль за повнотою надходжень, взяттям бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів і витрачанням ними бюджетних коштів.
35. Згідно з абзацами 4, 5 пункту 14 Порядку №794 Мінагрополітики спрямовує бюджетні призначення Міністерству аграрної політики та продовольства Автономної Республіки Крим, головним управлінням агропромислового розвитку обласних і управлінню промисловості, розвитку інфраструктури та агропромислового комплексу Севастопольської міської держадміністрацій на підставі рішення комісії Мінагрополітики. Міністерство аграрної політики та продовольства Автономної Республіки Крим, головні управління агропромислового розвитку обласних і управління промисловості, розвитку інфраструктури та агропромислового комплексу Севастопольської міської держадміністрацій на підставі рішення комісії Мінагрополітики подають до головних управлінь Казначейства реєстр підприємств і платіжні доручення на виплату компенсації шляхом перерахування коштів на поточні рахунки позичальників та лізингоодержувачів.
36. Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 57 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов`язання за бюджетними програмами спеціального фонду державного бюджету, не передбаченими проектом закону про Державний бюджет України на наступний бюджетний період, поданим на розгляд до Верховної Ради України, головні розпорядники бюджетних коштів зобов`язані виконати до кінця поточного бюджетного періоду в межах і за рахунок відповідних фактичних надходжень до спеціального Фонду бюджету, не допускаючи наявності за такими зобов`язаннями кредиторської заборгованості на початок наступного бюджетного періоду.
VI. Позиція Верховного Суду
37. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що повноваження Мінагрополітики України не обмежуються прийняттям відповідного рішення (наказу) про надання державної підтримки підприємствам АПК, шляхом затвердження відповідної суми компенсації, що підлягає виплаті. Воно також зобов`язане своєчасно приймати ефективні управлінські рішення, які забезпечують реалізацію цього наказу, у тому числі вжити усіх заходів, спрямованих на виконання затверджених бюджетних програм. Такі заходи спрямовано на підтримку розвитку аграрного сектору економіки, у зв`язку з чим щороку у законі про Державний бюджет України визначаються види державних цільових програм фінансової підтримки підприємств АПК та затверджуються суми витрат на них. Водночас, Мінагрополітики України, як головний розпорядник таких коштів, є, одночасно, і відповідальним виконавцем за реалізацію таких програм, у тому числі і за програмою КПКВ 2801180 «Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі» та несе відповідальність за її виконання.
38. Враховуючи те, що відповідно до наведених приписів законодавства Мінагрополітики України є головним розпорядником коштів і, як наслідок, відповідальним виконавцем за реалізацію бюджетних програм у сфері АПК, суди дійшли помилкового висновку про те, що Мінагрополітики України є лише органом, що проводить розподіл коштів між регіонами в межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України. Водночас, посилання Мінагрополітики України на відсутність бездіяльності останнього у вирішенні питання щодо погашення заборгованості перед позивачем, не є підставою для відмови у стягненні кредиторської заборгованості, оскільки вжиття відповідачем активних заходів з цього приводу не звільняє його від обов`язку виплатити компенсацію за вказаною бюджетною програмою.
39. Аналогічна за змістом позиція у подібних правовідносинах викладена в постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року (справа №822/2115/16), від 29 січня 2020 року (справа №808/3578/16) та від 20 серпня 2019 року (справа №814/9/18). 
40.   Як встановлено судами, на час звернення ТОВ «Сварог-Буковина» до суду перед позивачеем існувала заборгованість у розмірі 735079,00  грн за програмою здійснення фінансової підтримки підприємств агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів та компенсації лізингових платежів. Ці кошти позивачу не виплачені через відсутність бюджетних асигнувань. Вказані обставини учасниками справи не заперечуються.
41. Разом з тим, під час розгляду справи у Верховному Суді Мінагрополітики України надало клопотання про закриття провадження з тих підстав, що заборгованість, що є предметом спору у цій справі виплачена ТОВ «Сварог-Буковина» ще у 2017 році.
42. У листі від 06 жовтня 2020 року №  06/10-20 ТОВ «Сварог-Буковина» підтвердило надходження 26  грудня 2017 року на рахунок товариства коштів у сумі 735079,00 грн за програмою КПКВ 2801180 «Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі». Одночасно, позивач повідомив, що не заперечує щодо закриття провадження у справі.
43. За правилами пункту 5 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.
44.  Відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
45. Враховуючи те, що встановлені судами обставини свідчать про те, що механізм бюджетного фінансування не спрацював, однак Мінагрополітики України у добровільному порядку в грудні 2017  року у повному обсязі перерахувало ТОВ «Сварог-Буковина» заборгованість за програмою КПКВ 2801180, з чим позивач погоджується і не заперечує проти закриття провадження у справі №854/2177/15-а, Верховний Суд дійшов висновку про те, що оскаржувані порушення були відповідачем виправлені і відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
46. За таких обставин, судові рішення підлягають скасуванню, оскільки, вирішуючи спір, судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, а провадження у справі закриттю на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України. 
VІI. Судові витрати
47.  З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність підстав, наведених у статтях 139,140 КАС України, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 238, 341, 344, 349, 354, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сварог-Буковина» задовольнити частково.
2. Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2016 року скасувати.
3. Провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сварог-Буковина» до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області, за участю третьої особи - Департаменту агропромислового розвитку Чернівецької обласної державної адміністрації, про визнання неправомірною бездіяльності та стягнення коштів закрити.
4. Судові витрати не розподіляються.
5. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.
Головуючий:                                                                                           С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська