Постанова
Іменем  України 
 
02 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 520/8695/18
провадження № 61-12637св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),
суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРС-Капітал»,
треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сімонова Ольга Юріївна, Другий Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРС-Капітал» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2018 року у  складі судді Салтан Л. В. та постанову Одеського апеляційного суду від 26 червня 2019 року у складі колегії суддів: Кравця Ю. І., Журавльова О. Г., Комлевої О. С.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог 
У липні 2018року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРС-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «АРС-Капітал») та просила: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н. В. 26 січня 2018 року, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати припиненим іпотечний договір від 03 травня 2017 року з усіма змінами і доповненнями, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О. Ю., зареєстрований в реєстрі за № 953; зняти заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , накладену 03 травня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О. Ю.
В обґрунтування позову зазначала, що 03 травня 2017 року вона уклала з ТОВ «ФК «АРС-Капітал» договір позики №2017/05/03, за умовами якого отримала грошові кошти у розмірі 450 000,00 грн, що на той час було еквівалентно 16 942,18 доларів США зі сплатою 36 % річних та кінцевим терміном повернення позики 03 листопада 2017 року. 
З метою забезпечення належного виконання позичальником договору позики сторони того ж дня уклали іпотечний договір, за умовами якого своєчасне повернення позики та сплата відсотків за користування позикою забезпечуються іпотекою нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 .
В подальшому сторони 25 липня 2017 року уклали додатковий договір, яким внесли зміни до пункту 1.1 договору № 2017/05/03, сума грошових коштів, отриманих у борг, була збільшена до 798 605,50 грн, що на той час еквівалентно 30 926,58 доларів США. 
25 жовтня 2017 року вона виконала свої зобов`язання за договором позики, про що свідчить угода про розірвання договору позики № 2017/05/03 від 25 жовтня 2017 року та квитанція до прибуткового касового ордеру № 858 від 27 жовтня 2017 року, відповідно до якої ТОВ «ФК «АРС-Капітал» отримало від неї 817  605,50 грн в якості остаточного розрахунку за договором позики. Зазначена сума включала суму основного боргу 798 605, 50 грн та відсотки за користування кредитом, що були нараховані відповідачем. 
У зазначеній угоді про розірвання договору позики також було закріплено  обов`язок ТОВ «ФК «АРС-Капітал» протягом трьох діб надати нотаріусу або державному реєстратору документи, які свідчать про розірвання договору позики, та припинити дію договору іпотеки. 
Незважаючи на зазначене, на виконанні у державного виконавця перебуває виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н. В. про звернення стягнення на іпотечне майно.
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просила позов задовольнити.
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 26 червня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н. В. 26 січня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 953, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 .
Визнано припиненим іпотечний договір від 03 травня 2017 року зі всіма змінами та доповненнями, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О. Ю., зареєстрований в реєстрі за № 953, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «АРС-Капітал».
Знято заборону відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , що накладена 03 травня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О. Ю., зареєстровану в реєстрі за № 954, рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 35026507.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що 25 жовтня 2017 року сторони підписали угоду про розірвання договору позики № 2017/05/03. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 858 від 27 жовтня 2017 року ТОВ «ФК «АРС-Капітал» отримало від ОСОБА_1 817 605,50 грн в якості остаточного розрахунку за договором позики.
Юридичним наслідком належного виконання зобов`язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов`язання. Таким чином, з моменту виконання ОСОБА_1 зобов`язання за договором позики й прийняття його кредитором, припинилося існування прав і обов`язків сторін, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Вимога про припинення іпотечного договору підлягає задоволенню, оскільки відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України у справі № 6-118цс16, іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі його виконання. 
Факт звернення ТОВ «ФК «АРС-Капітал» до Святошинського управління поліції ГУНП м. Києва, в якому зареєстроване кримінальне провадження за № 1217100080011149 від 19 грудня 2017 року щодо представника ТОВ «ФК «АРС-Капітал» Кононова С. В. за фактом шахрайських дій, не є підставою вважати недійсною угоду про розірвання договору позики № 2017/05/03 від 25 жовтня 2017 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 858 від 27 жовтня 2017 року.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У липні 2019 року ТОВ «АРС-Капітал» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2018 року і постанову Одеського апеляційного суду від 26 червня 2019 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
В обґрунтування касаційної скарги зазначало, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції зазначав, що угода про розірвання договору позики № 2017/05/03 від 25 жовтня 2017 року є домовленістю сторін про припинення зобов`язання, а факт звернення ТОВ «ФК «АРС-Капітал» до Національної поліції за фактом вчинення представником товариства Кононовим С. В. шахрайських дій не є доказом недійсності угоди та квитанції до прибуткового касового ордеру № 858 від 27 жовтня 2017 року.
Проте суд першої інстанції не встановив наявність оригіналів зазначених документів, а взяв до уваги їх сумнівні копії, які в порушення статті 95 ЦПК України не були засвідчені належним чином, а позивач не зазначила про наявність у неї або в іншої особи оригіналів цих письмових доказів.
Суди при ухваленні оскаржуваних рішень не врахували умови пункту 4.2 договору позики, відповідно до якого позика повертається в повному розмірі в безготівковій формі платіжним дорученням шляхом перерахування відповідних грошових коштів на поточний рахунок позикодавця. Інших альтернативних варіантів повернення позики договором не передбачено, оскільки у товаристві відсутня каса, тому розрахунок готівковими коштами неможливий.
Останній платіж за договором позики у розмірі 5 000 грн позивач здійснила 01 грудня 2017 року, тобто після нібито виконання нею зобов'язання за договором позики у повному обсязі.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою судді Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від                      18 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано її матеріали з Київського районного суду м. Одеси та зупинено виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2018 року, залишеного без змін постановою Одеського апеляційного суду від 26 червня 2019 року, до закінчення касаційного провадження.
 
06 серпня  2019 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від 12 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 направила відзив на касаційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IXустановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.
Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи                               в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Згідно з частиною третьою статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що 03 травня 2017 року ТОВ ФК «АРС-Капітал» та ОСОБА_1 уклали договір позики № 2017/05/03, за умовами якого позивач отримала грошові кошти у розмірі 450 000 грн, що еквівалентно 16 942, 18 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на день укладення договору, з кінцевим строком повернення до 03 листопада 2017 року, та зобов'язалася сплатити 36 % річних за користування грошовими коштами. 
З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики сторони 03 травня 2017 року уклали іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О. Ю., за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку товариству квартиру АДРЕСА_1 .
25 липня 2017 року сторони уклали додатковий договір до договору позики № 2017/05/03 від 03 травня 2017 року, за умовами якого була збільшена сума запозичених коштів до 798 605,50 грн, що еквівалентно 30 926, 58 доларів США.
25 жовтня 2017 року ОСОБА_1 та представник ТОВ «ФК «АРС-Капітал» Кононов С. В. уклали угоду про розірвання договору позики № 2017/05/03, відповідно до якої домовились про дострокове розірвання договору позики № 2017/05/03, укладеного 03 травня 2017 року. За умовами угоди позичальник зобов'язалася після її підписання повернути позикодавцю суму боргу у розмірі 798 605, 50 грн.
Також суди встановили, що згідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 858 від 27 жовтня 2017 року ТОВ «ФК «АРС-Капітал» отримало від ОСОБА_1 817 605,50 грн в якості остаточного розрахунку за договором позики.
В угоді про розірвання договору позики № 2017/05/03 від 25 жовтня 2017 року визначений обов`язок ТОВ «ФК «АРС-КАПІТАЛ» протягом трьох діб надати нотаріусу або державному реєстратору документи, які свідчать про розірвання договору позики та припинити дію договору іпотеки. 
Не зважаючи на зазначене, на виконанні у державного виконавця перебуває виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н. В. 26 січня 2018 року, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 .
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Задовольняючи позов, суди виходили з того, що сторони уклали угоду про розірвання договору позики № 2017/05/03 та ОСОБА_1 згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 858 від 27 жовтня 2017 року сплатила ТОВ «ФК «АРС-Капітал» 817 605,50 грн в якості остаточного розрахунку за договором позики.
Вказані обставини свідчать про належне виконання позивачем її зобов`язань за договором позики, що є підставою для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками судів з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
 
Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
 
Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.
 
Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
 
Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
В матеріалах справи містяться копія угоди про розірвання договору позики № 2017/05/03 від 25 жовтня 2017 року та копія квитанції до прибуткового касового ордера № 858 від 27 жовтня 2017 року, які не завірені належним чином.
У відзиві на позовну заяву ТОВ «ФК «АРС-Капітал» заявляло клопотання про витребування оригіналів письмових доказів, зокрема, угоди про розірвання договору позики № 2017/05/03 від 25 жовтня 2017 року та квитанції до прибуткового касового ордера № 858 від 27 жовтня 2017 року.
Однак вказане клопотання судом розглянуте не було.
Відтак, не зважаючи на те, що відповідач поставив під сумнів відповідність копій угоди та квитанції до прибуткового касового ордеру їх оригіналам та заперечував дійсність цих копій документів, суд не витребував ці документи у позивача та в порушення частини шостої статті 95 ЦПК України взяв до уваги зазначені докази.
Враховуючи наведене, передчасними є висновки про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки суди ухвалили рішення з порушенням норм процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Таким чином, в силу наданих процесуальним законом повноважень, суд касаційної інстанції позбавлений права встановлювати, або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, надавати оцінку доказам, що не були предметом їх перевірки, чи робити їх переоцінку.
Ураховуючи викладене, суд касаційної інстанції позбавлений можливості ухвалити власне рішення.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. 
Згідно з частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
За таких обставин судові рішення не можуть вважатися законними і обґрунтованими, тому підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог матеріального та процесуального права, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин та вимог закону.
Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРС-Капітал» задовольнити.
 
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 червня 2019 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.
    Головуючий	    М. Ю. Тітов	
 	 	
Судді	В. С. Жданова    В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко    В. А. Стрільчук