Справа №757/5803/20-п                                                                                  Головуючий в суді І інстанції: Шапутько С.В.
Провадження № 33/824/4601/2020                                              Доповідач в II інстанції: Полосенко В.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
20 листопада 2020 року                                                                              м. Київ
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову Печерського районного суду м. Києва від 25 березня 2020  року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора КП по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "КИЇВАВТОШЛЯХМІСТ", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85 грн. в дохід держави. 
Цією ж постановою вирішено питання щодо процесуальних витрат,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
Згідно постанови,  Директор КП по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «КИЇВАВТОШЛЯХМІСТ» ОСОБА_1 порушив вимоги п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 195.5 ст. 195, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 ПК України в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 120 941 грн., п. 23, п. 29 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», п. 5, п. 7 П(С)БО 15 «Дохід», ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що відображено в акті перевірки від 16.01.2019 №20/26-15-05-02-01-14/3359018 за період з 01.04.2018 по 30.06.2019, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2020 року,  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85 грн. 

Не погоджуючись з рішенням першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить поновити йому строк звернення до суду з апеляційною скаргою,  як такий, що пропущений з поважних причин.
Вказує, що судом першої інстанції не повно та не об`єктивно з`ясовано всі обставини даної справи, не досліджено та не надано належної оцінки зібраним у справі доказам.
Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями, а тому він не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Також апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено на підставі акту перевірки від 16 січня 2020 року, проте порушення відображено в акті перевірки від 16 січня 2019 року. В протоколі щодо ОСОБА_1 відображено, що правопорушення вчинено в період з 01 квітня 2018 року по 30 вересня 2019 року, а тому вважає, що строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП сплинули.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
До початку розгляду справи апеляційним судом, ОСОБА_1 надіслав до суду клопотання про розгляд справи щодо нього за його відстуності.
Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги чст.294 КУпАП щодо строків апеляційного перегляду та необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, яка подала апеляційну скаргу, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Із матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1  не був присутній під час ухвалення оскаржуваного рішення. Оскаржувану постанову отримав лише 02.10.2020 року. 
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити  ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2020 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. 
Вказаних вимог закону, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.
Відповідно дост. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення - є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, зокрема:
-  протоколом про адміністративне правопорушення № 9/26/15-05-02-01 від 16 січня 2020 року з додатком до протоколу; 
-  копією акту  документальної планової виїзної перевірки від 16 січня 2020 року № 20/26-15-05-02-01-14/3359018.
Вказані докази, на думку суду, є достатніми, належними, допустимими та  беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у порушенні ведення податкового обліку.
Так, відповідно до п.201 та п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платника податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Диспозиція ч.1 ст.163-1 КУпАП встановлює, що у разі порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, настає відповідальність, передбачена санкцією цієї статті.
Аналізуючи вищевикладене та враховуючи наявні у матеріалах справи письмові докази, приходжу до висновку, що всупереч доводам ОСОБА_1 , суд першої інстанції  всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 , будучи директором КП по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст", порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму в розмірі 120 941 гривень, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.163-1 КУпАП.  
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що на момент розгляду судом справи судом першої інстанції сплинули строки, передбачені ст. 38 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.
Так, порушення ОСОБА_1 вимог п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 195.5 ст. 195, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 ПК України в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних було виявлено 16 січня 2020 року, про що відображено в акті документальної планової виїзної перевірки № 20/26-15-05-02-01-14/3359018, на підставі якого того ж дня було складено протокол про адміністративне правопорушення № 9/26/15-05-02-01.
Таким чином, враховуючи, що датою виявлення адміністративного правопорушення є 16 січня 2020 року, то  на день винесення оскаржуваної постанови - строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП не спливли.
З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку, що достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП  апеляційна скарга не містить.
Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.
За таких обставин, постанова судді є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Поновити ОСОБА_1  строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 25 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

 Суддя                                                                                              В.С. Полосенко