ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 р.	Справа № 480/4379/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Русанової В.Б. ,
за участю: секретаря судового засідання - Губарєвої В. А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 року (суддя Шаповал М.М.; м. Суми; повний текст рішення складено 10.02.2020) по справі № 480/4379/19
за позовом ОСОБА_1        
до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області                           
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в частині,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до  Головного управління ДПС у Сумській області (надалі також - відповідач, ГУ ДПС у Сумській області), в якій просить:
- скасувати податкове повідомлення рішення від 21.12.2018 № 0071891303 в частині визначення грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 17519,95 грн та за штрафними санкціями на суму 4379,99 грн;
- скасувати податкове повідомлення рішення від 21.12.2018 № 007191303 в частині визначення грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 4355,99 грн та за штрафними санкціями на суму 1089 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області  № 0071891303 від 21 грудня 2018 року в частині визначення грошового зобов`язання ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, на суму 17519,95 грн та за штрафними санкціями на суму 4379,99 грн.  
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області  № 0071911303 від 21 грудня 2018 року в частині визначення грошового зобов`язання ОСОБА_1 за платежем військовий збір на суму 4355,99 грн та за штрафними санкціями на суму 1089 грн.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллїнська, 13, код ЄДРПОУ 39456414) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в рахунок повернення судового збору 808,40 грн. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначає, що відповідно до інформації, що надійшла до ГУ ДФС у Сумській області від Регіонального сервісного центру МВС у Сумській області (лист від 13.11.2017 № 31/18- 2629) та Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області (лист від 05.02.2018 № 31/16-9-379) платником податків ОСОБА_1 в перевіряємому періоді було перереєстровано на іншого власника на підставі договорів купівлі-продажу наступні автомобілі: у 2015 році - 2 транспортних засоби, а саме: 12.03.2015, ЗАЗ-DAEWOO SENS 1299, 2003 року виготовлення, колір сірий. № двигун НОМЕР_2 , № кузов НОМЕР_3 . Ціна продажу - 25913 грн та 19.12.2015, ГАЗ 32213-415 2464, 2006 року виготовлення, колір білий, № двигун НОМЕР_4 , № кузов НОМЕР_5 . Ціна продажу - 28 000 грн. У 2016 році - три транспортних засоби, а саме: 04.02.2016, КІА SORENTO 2199, 2010 року виготовлення, колір сірий, № кузов НОМЕР_6 . Ціна продажу - 149 000 грн, 25.03.2016, BMW 3161 1598, 2015 року виготовлення, колір коричневий, № двигун НОМЕР_7 , № кузов НОМЕР_8 . Ціна продажу - 30000 грн та 13.04.2016, MERCEDES-BENZ Е 200 1991, 2013 року виготовлення, колір білий, № двигун НОМЕР_9 , № кузов НОМЕР_10 . Ціна продажу - 320 399 грн. У 2017 році - 1 транспортний засіб, а саме: 11.05.2017, MITSUBISHI OUTLANDER 1998, 2013 року виготовлення, колір сірий, № куз. НОМЕР_11 . Ціна продажу - 320 000 грн. Платник податків ОСОБА_1 , отримавши у 2015 році дохід від продажу другого автомобіля та дохід у 2016 році від продажу другого та третього автомобіля, повинен був подати до органів ДФС декларацію про майновий стан і доходи та сплатити податок з доходів фізичних осіб за ставкою, визначеною п. 167.2. ст. 167 Податкового кодексу України та військовий збір за ставкою, визначеною п.1.3 п.161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України. Таким чином, у зв`язку з не декларуванням та не сплатою ОСОБА_1 податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого в 2016 році доходу у вигляді продажу другого та третього автомобіля на суму 350 399 грн, позивачем порушено п.п. 168.1.3. п. 168.1. ст.168, п. 173.1 ст. 173, п. 173.2 ст. 173 Податкового кодексу України та п.1.2 п.161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України. 
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Розгляд справи проведено за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що ГУ ДФС у Сумській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017. 
За результатами проведеної перевірки складено акт від 16.11.2018 № 7282/1828-13- 03/2704807913/330 (а.с. 9-11), згідно висновків якого встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме:
- п.п. 168.1.3. п. 168.1. ст.168, п. 173.1 ст. 173, п. 173.2 ст. 173 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано 18 919,95 грн податку на доходи фізичних осіб, в тому числі  за 2015 рік - 1 400 грн, за 2016 рік - 17 519,95 грн;
- п.1.2 п.161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано 5 675,99 грн військового збору, в тому числі за 2015 рік - 420 грн, за 2016 рік - 5255,99 грн.
На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Сумській області прийнято рішення:
- від 21.12.2018 № 0071891303 про збільшення грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 23640,94 грн, в тому числі основного платежу - 18919,95 грн, штрафної санкції - 4729,99 грн (а.с. 12);
- № 0071911303 про збільшення грошового зобов`язання по військовому збору на суму 7904,99 грн, в тому числі основного платежу - 5675,99 грн, штрафної санкції - 1419 грн (а.с. 13).
Частково не погодившись з прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність винесених контролюючим органом рішень, оскільки позивач свої податкові зобов`язання по сплаті податку на доходи фізичних осіб доходу отриманих з продажу автомобілів BMW 3161 1598 2015 року випуску та MERCEDES-BENZ Е 200 1991, 2013 року випуску виконав у повному обсязі.
Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, з таких підстав.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.
Статтею 173 ПК України встановлено порядок оподаткування операцій з продажу або обміну об`єктів рухомого майна.
Так, згідно пунктів 173.1-173.2 статті 173 Податкового кодексу України дохід платника податку від продажу (обміну) об`єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, визначеною в пункті 167.2 статті 167 цього Кодексу.
Дохід від продажу (обміну) об`єкта рухомого майна (крім легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів) визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче оціночної вартості цього об`єкта, визначеної згідно із законом.
Дохід від продажу (обміну) легкового автомобіля, мотоцикла, мопеда визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче середньоринкової вартості відповідного транспортного засобу або не нижче його оціночної вартості, визначеної згідно із законом (за вибором платника податку).
Середньоринкова вартість легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів визначається щокварталу центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (для кожної марки, моделі таких транспортних засобів з урахуванням року випуску та пробігу, на підставі аналізу фактичних цін продажу відповідних транспортних засобів), і оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу в режимі вільного доступу до 10 числа місяця, наступного за звітним кварталом.
Як виняток із положень пункту 173.1 цієї статті, дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) протягом звітного (податкового) року одного з об`єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля та/або мотоцикла, та/або мопеда, не підлягає оподаткуванню.
Дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) протягом звітного (податкового) року двох та більше об`єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля та/або мотоцикла, та/або мопеда, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу.
Аналіз змісту викладених правових норм дає підстави для висновку, що дохід від продажу (обміну) легкового автомобіля, мотоцикла, мопеда визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але або не нижче середньоринкової вартості відповідного транспортного засобу, або не нижче його оціночної вартості, визначеної згідно із законом (за вибором платника податку). 
Крім того, згідно пункту 173.4 статті 173 ПК України під час проведення операцій з відчуження об`єктів рухомого майна в порядку, передбаченому цією статтею, зокрема: при продажу (обміні) легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів відповідні договори посвідчуються нотаріусом за наявності документа про сплату до бюджету продавцем (сторонами договору міни) податку, обчисленого виходячи із зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче середньоринкової вартості таких транспортних засобів; якщо при продажу (обміні) легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів проводиться їх оцінка відповідно до закону, нотаріус посвідчує відповідні договори за наявності документа про сплату до бюджету продавцем (сторонами договору міни) податку, обчисленого виходячи з такої оціночної вартості таких транспортних засобів, та документа про оцінку транспортних засобів; суб`єкт господарювання, який надає послуги з укладення біржових угод або бере участь в їх укладенні за наявності оціночної вартості такого рухомого майна та документа про сплату податку сторонами договору, щокварталу подає до контролюючого органу інформацію про такі угоди, включаючи інформацію про суму доходу та суму сплаченого до бюджету податку, в порядку та строки, встановлені для податкового розрахунку.
Нотаріус щокварталу подає до контролюючого органу за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про посвідчені договори купівлі-продажу (міни), про вартість кожного договору та про суму сплаченого податку у порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку.
Органи, у присутності посадових осіб яких між фізичними особами здійснюються укладення та оформлення договорів купівлі-продажу (міни, поставки), а також інших договорів, здійснюють у встановленому законом порядку реєстрацію таких транспортних засобів за наявності оціночної або середньоринкової вартості такого рухомого майна та документа про сплату податку сторонами договору, обчисленого в установленому цим Кодексом порядку, та щокварталу подають до контролюючого органу інформацію про такі договори (угоди), включаючи інформацію про суму доходу та суму сплаченого до бюджету податку, в порядку та строки, встановлені для податкового розрахунку.
Для цілей цього пункту платник податку самостійно визначає суму податку і сплачує його до бюджету через банківські установи.
Таким чином, податок при укладенні та оформленні, посвідченні відповідних договорів купівлі-продажу легкових автомобілів обчислюється виходячи із ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу, але не нижче їх середньоринкової вартості, або виходячи з оціночної вартості таких транспортних засобів, та сплачується платником податку до бюджету.
На виконання вимог п. 173.1 ст. 173 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року № 403 затверджено Порядок визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, який встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (далі - транспортні засоби) з метою визначення доходу від їх продажу (обміну) для цілей обкладення податком на доходи фізичних осіб (далі - Порядок № 403).
Пунктами 3-4 цього вказаного Порядку передбачено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.
Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства.
Судом встановлено, що 13.04.2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5341/11/62 1/2016, відповідно до якого ОСОБА_1 продав ОСОБА_3 автомобіль "MERCEDES-BENZ Е 200 1991", 2013 року випуску, за ціною продажу в 30000 грн. (а.с. 68-69)
Із п. 3.4. укладеного договору вбачається, що договір укладений в трьох примірниках, один для Продавця, один для покупця і один для сервісного центру МВС. Даний факт не заперечувався представниками сторін в судовому засіданні. 
Згідно копії листа Регіонального сервісного центру МВС у Сумській області від 12.06.2019 ціна продажу автомобіля "MERCEDES-BENZ Е 200 1991", 2013 року випуску складала 30000 грн (а.с. 72).
Як вбачається з акту перевірки та наданих відповідачем пояснень в ході судового розгляду справи, вартість транспортного засобу "MERCEDES-BENZ Е 200 1991", 2013 року випуску, контролюючим органом визначено на підставі даних, що надійшли до ГУ ДФС у Сумській області від Регіонального сервісного центру МВС у Сумській області та Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області відповідно до яких платником податків ОСОБА_1 в 2016 році було перереєстровано на іншого власника на підставі договорів купівлі-продажу наступні автомобілі: 
- 04.02.2016, КІА SORENTO 2199, 2010 року виготовлення, колір сірий, № кузов НОМЕР_6 . Ціна продажу - 149 000 грн;
- 25.03.2016 BMW 3161 1598, 2015 року виготовлення, колір коричневий, № двигун НОМЕР_7 , № кузов НОМЕР_8 . Ціна продажу - 30000 грн;
- 13.04.2016, MERCEDES-BENZ Е 200 1991, 2013 року виготовлення, колір білий, № двигун НОМЕР_9 , № кузов НОМЕР_10 . Ціна продажу - 320 399 грн. 
Зазначене свідчить про те, що при проведенні позапланової невиїзної документальної перевірки контролюючим органом, в порушення вимог п. 173.1 ст. 173 Податкового кодексу України, визначено суму доходу, з якого обчислюється податок на доходи фізичних осіб, без урахування ціни автомобіля "MERCEDES-BENZ Е 200 1991", зазначеної у договорі купівлі-продажу, та інформації щодо середньоринкової вартості зазначеного транспортного засобу.
При цьому, як встановлено судом з листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 28.12.2019 № 3805-05/56975-05, у ІІ кварталі 2016 року Мінекономрозвитку не проводило розрахунок середньоринкової вартості легкового автомобіля MERCEDES-BENZ Е 200, оскільки ДП "Держзовішінформ" не надало даних щодо вартості нового транспортного засобу (а.с. 51). 
За таких обставин, матеріали справи не містять доказів того, що визначена у договорі купівлі-продажу № 5341/11/62 1/2016 вартість транспортного засобу "MERCEDES-BENZ Е 200 1991", 2013 року випуску, в сумі 30000 грн. є нижчою за середньоринкову вартість відповідного автомобіля. 
З цих підстав колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податок на доходи фізичних осіб підлягав сплаті позивачем виходячи з ціни, визначеній у договорі купівлі-продажу від 13.04.2016, тобто з 30000 грн.
Стосовно вартості проданого позивачем 25.03.2016 автомобіля BMW 3161 1598, 2015 року виготовлення, за ціною 30 000 грн. спору між сторонами немає.
Згідно з п. 167.2 ст. 167 ПК України, ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом.
Беручи до уваги вищевикладене, ставка податку, що підлягала сплаті позивачем у зв`язку з продажем у 2016 році транспортних засобів становить 3000 грн. ((30000+30000)х0,05=3000)   
Як свідчать матеріали справи, згідно з копією квитанції № 115 від 29.12.2016 ОСОБА_1 з отриманого доходу від продажу автомобіля "MERCEDES-BENZ Е 200 1991", 2013 року випуску сплачено податок в сумі 1500 грн (а.с. 15), згідно з копією квитанції № 116 від 29.12.2016 ОСОБА_1 з отриманого доходу від продажу автомобіля BMW 3161 1598 2015 року випуску сплачено податок в сумі 1495,00 грн. (а.с. 16)
Таким чином, сума несплаченого податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб доходу отриманих з продажу автомобіля BMW 3161 1598 2015 року випуску становить 5 грн.
Відповідно до пп. 1.1 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України платниками збору є особи, визначені п. 162.1 статті 162 Кодексу, зокрема, фізична особа - резидент (нерезидент), яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.
Об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 ПКУ (пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ).
Зокрема, для резидента - це загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
При цьому, ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного пп. 1.2 цього пункту (пп. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ).
Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 Кодексу.
Згідно з пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 ПК України, платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів. 
Особою, яка не є податковим агентом, вважається нерезидент або фізична особа, яка не має статусу суб`єкта підприємницької діяльності або не є особою, яка перебуває на обліку у контролюючих органах як особа, що провадить незалежну професійну діяльність. 
Отже, ставка військового збору з отриманого позивачем у 2016 році доходу від продажу другого та третього автомобілів становить 900 грн. 
Позивач факт несплати вказаного грошового зобов`язання визнав, у зв`язку з чим податкове повідомлення рішення від 21.12.2018 № 007191303 в цій частині він не оскаржив до суду. Разом з тим, враховуючи, що контролюючим органом неправильно визначено суму оподатковуваного річного доходу, з якого позивач повинен був сплатити суму військового збору, сума військового збору у розмірі 4355,99 грн донарахована ОСОБА_1 безпідставно. 
З огляду на встановлені у справі обставини та беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо скасування податкового повідомлення рішення від 21.12.2018 № 0071891303 в частині визначення грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 17514,95 грн та за штрафними санкціями на суму 4378,74 грн, а також скасування податкового повідомлення-рішення від 21.12.2018 № 007191303 в частині визначення грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 4355,99 грн та за штрафними санкціями на суму 1089 грн.
Разом з тим, неврахування судом першої інстанції суми несплаченого позивачем податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб доходу отриманих з продажу автомобіля BMW 3161 1598 2015 року випуску у розмірі 5 грн. призвело до помилкового скасування податкового повідомлення рішення від 21.12.2018 № 0071891303 на зазначену суму грошового зобов`язання та за штрафними санкціями на суму 1,25 грн.
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини ( ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України).
У зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне змінити оскаржене судове рішення в частині визначення суми грошового зобов`язання та штрафних санкцій за скасованим податковим повідомленням-рішення від 21.12.2018 № 0071891303.
В іншій частині рішення доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Сумській області задовольнити частково.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 року по справі № 480/4379/19 змінити, виклавши абзац 2 резолютивної частини рішення в наступній редакції:
"Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області    № 0071891303 від 21 грудня 2018 року в частині визначення грошового зобов`язання ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, на суму 14519,95 грн та за штрафними санкціями на суму 3629,99 грн."  
В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 по справі № 480/4379/19 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.А. Спаскін    В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складено  17.12.2020 року