ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/3263/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,        
розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 (суддя у 1 інстанції Турлакова Н.В.) в адміністративній справі за позовом Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення №0012665540 від 14.02.2020.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2020 адміністративний позов підприємства залишено без руху та встановлено останньому строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надіслання на адресу суду оригінал документу про сплату судового збору у розмірі 2271,46 грн.
У встановлений судом строк позивач усунув недоліки адміністративного позову та ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження за ним, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 позовну заяву Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» залишено без розгляду на підставі п.8 ч.1  ст.240 КАС України, оскільки позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом і ним не надано суду належних обґрунтувань та доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку. 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 06.07.2020 позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач скористався своїм правом на адміністративне оскарження рішення відповідача №0012665540 від 14.02.2020 у строк, передбачений ч.14 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та отримавши 17.03.2020 відмову у його скасуванні вже 19.03.2020 звернувся до суду з позовом про скасування вказаного рішення. За вказаних обставин, на думку позивача, ним не було пропущений строк на звернення до суду. Також зазначено, що суд позбавив позивача права на доведення правомірності і належності своїх дій, призначивши справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклик сторін.  
Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Частиною першою  статті 122 КАС України  передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини 3  статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже наведені норми процесуального права передбачають можливість встановлення строків звернення до суду не лише положеннями КАС України, а і іншими законами.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» N2464-VI.
Згідно із абз.4, 5, 6, 9, 10 ч.4 ст.25 Закону N2464-VI  (в редакції на час звернення позивачем із позовом до суду) платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.
У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.
У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.
Із системного аналізу зазначених положень Закону N2464-VI  вбачається, що наведеними нормами права визначено певний алгоритм дій платника при отриманні вимоги про сплату недоїмки, при цьому з можливістю вчинення альтернативних дій, а саме або сплатити суми недоїмки або оскаржити вимогу в адміністративному або судовому порядку. Для вчинення таких дій платнику встановлюється строк - протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску. При цьому такий строк встановлюється як для вчинення дії сплатити недоїмку так і для вчинення дії оскаржити вимогу в адміністративному або судовому порядку.
Суд апеляційної інстанції надаючи оцінку ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2020, зазначає наступне. 
Згідно з ч.5 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи  позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними). 
Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
З наведених норм колегія суддів доходить висновку, що суд на стадії відкриття провадження у справі повинен перевірити чи поданий позов у встановлені законом строки, та у разі пропуску такого строку надати можливість позивачу подати заяву про його поновлення. 
Згідно з ч.3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Так, на думку колегії суддів застосування приписів ч.3 ст. 123 КАС України щодо залишення позову без розгляду можливо лише у разі, якщо позивач був обізнаний про пропуск строку звернення з позовом до суду та на вимогу останнього не надав заяву про його поновлення або якщо підстави, вказані позивачем у заяві, будуть визнані судом неповажними.
Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що суд першої інстанції під час відкриття провадження у справі не виявив факт пропуску строку звернення позивача з позовом до суду та не залишив такий позов без руху, а виявив факт порушення строку звернення після відкриття провадження у справі та не здійснив заходів щодо повідомлення позивача про таке та не надав останньому можливість подати заяву про поновлення строку звернення до суду, а одразу залишив позов без розгляду.
Як визначено у статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
В рішенні у справі «МірагальЕсколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» встановлено, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.
Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 у справі  №569/16060/17 зазначив, що у визначенні моменту і виникнення права на позов мають значення дві обставини: об`єктивна - наявність факту порушеного права, суб`єктивна - особа дізналася або повинна була дізнатись про факт порушення права. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу строку звернення до адміністративного суду може бути пов`язаний із різними юридичними фактами та їх оцінкою. При цьому, слід врахувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки за наявності поважних причин його пропуску такий строк може бути поновлено судом за заявою особи, яка його подала.
Також суд касаційної інстанції роз`яснив, що обов`язковою умовою для залишення адміністративного позову без розгляду є не лише встановлення факту пропуску строку звернення до суду, а й відсутність підстав вважати, що такий строк пропущений з поважних причин.
В даному випадку суд першої інстанції встановив факт пропуску строку звернення з позовом до суду, проте не надав позивачу можливості надати доводи щодо поважності причин його пропуску та як наслідок не надав оцінку таким причинам. 
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення позову без розгляду. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 320, 321, 325 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» на ухвалу  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 - задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров