Справа № 357/1069/20                                              Головуючий в суді І інстанції - Ларін О.В. 
 Провадження № 33/824/1760/2020                         Доповідач - Миколюк О.В. 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К  Р А Ї Н И
06  листопада 2020  року                                                                                                 м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В., 
за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області  від 01 квітня 2020 року, - 
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області  від 01 квітня 2020 року,
  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн.
 
Згідно з постановою суду, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №364556 від 20.01.2020 вбачається, що 20.01.2020 о 15 год. 55 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Mersedes Benz GLS 350, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в с. Атаки Чернівецької області Хотинського району, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, блідість обличчя, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП. 
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1  в апеляційній скарзі просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтуванні вказує, що проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння допускається тільки в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів, або в разі незгоди водія з результатами такого огляду, однак, як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення, він відмовився від проходження медичного огляду, при цьому в матеріалах справи відсутні докази того, що попередньо він відмовився від огляду на місці зупинки транспортного засобу  з використанням спеціальних технічних засобів або була незгода з результатами такого огляду, тому вважає, що постанова судді винесена з грубим порушенням вимог ст.266 КУпАП та не відповідає матеріалам справи, і підлягає скасуванню.
Також вказує на порушення вимог Закону суддею при розгляді справи щодо нього, яка не дослідила в повному обсязі матеріали справи, однобічно підійшла до розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді,пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону судом першої інстанції в повній мірі дотримано не було.
Так, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали, безпосередньо не допитав свідків та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.
Відповідно до п.4 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом міністра внутрішніх справ від 07.11.2015 року № 1395 огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, відповідно до чинного законодавства. 
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що 20.01.2020 о 15 год. 37 хв. його, без належних на те підстав, було зупинено поліцейськими, та після більш ніж годинної розмови, поліцейські, без проведення відповідного огляду, звинуватили його в тому, що у них є підозри щодо його стану на ознаки наркотичного сп`яніння, та почали повторювати одне і те саме питання, чи відмовляється він проходити огляд у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 вимагав, щоб працівники поліції оформили направлення на огляд, однак працівники  поліції не реагували та запросивши свідків склали протокол про адміністративне правопорушення, звертає увагу, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
За клопотанням ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, під присягою, надав свої пояснення свідок ОСОБА_4 , з яких вбачається, що 20.01.2020 о 15 год. 37 хв. він знаходився на пасажирському сидінні автомобіля Mersedes Benz GLS 350 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіль було зупинено працівниками поліції без належних на те підстав, під час розмови між ними та працівниками поліції виник конфлікт, під час якого працівники поліції виявили застереження про перебування ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, при цьому не проводячи будь-яких оглядів та не надаючи відповідей, які саме ознаки наркотичного сп`яніння буди виявлені в ОСОБА_1 , згодом поліцейські запросили свідків та в їх присутності запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на що він погодився та просив виписати йому направлення на проходження такого огляду, однак працівники поліції не реагували та склали на нього протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.
Також під час апеляційного розгляду було проглянуто відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я, на що він неодноразово стверджував, що готовий пройти такий огляд та просив надати йому направлення на проходження, однак, без будь-яких обґрунтувань щодо ознак наркотичного сп`яніння, працівники поліції склали щодо нього протокол.
З метою перевірки показань ОСОБА_1 та свідка  ОСОБА_4 , суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення та свідків ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 , однак, на виклики до суду вони не з`явився, а нормами КУпАП не передбачається його примусовий привід.
Крім того, згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
 Тому перевірити достовірність обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, не виявилось можливим, а ставити під сумнів вищезазначені пояснення у суду немає підстав.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій має містити поряд з даними про особу правопорушника і прізвища, адреси свідків, які підписують протокол.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, якщо такий огляд був проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, то він, згідно ч.5 ст.266 КУпАП, вважається недійсним. 
            Оскільки ОСОБА_1 в засіданні заперечив факт відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції та поясненнями свідка ОСОБА_4 , то протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП складений з порушеннями  вимог діючого законодавства, так як містить відомості, які не відповідають фактичним обставинам справи.
Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.
Однак, матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів адміністративного провадження.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, висновок судді першої інстанції про визнання  ОСОБА_1 винним за ч.1 ст. 130 КУпАП є таким, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження-закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1  події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
      Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу         ОСОБА_1  - задовольнити.
Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області  від 01 квітня 2020 року щодо   ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1    складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
           Суддя                                                               О.В. Миколюк