Справа № 308/8299/17

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        21 грудня 2020 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Готра Т.Ю., Мацунич М.В.,
з участю секретаря: Балаж Н.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ракущинець А.А. на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 серпня 2020 року у справі № 308/8299/17 (Головуючий: Данко В.Й.), - 

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до АТ КБ «Приват Банк» про визнання недійсним кредитного договору.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 11 серпня 2005 року між  ОСОБА_1  та ПАТ КБ «Приват банк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» було укладеного Кредитний договір № MKZ7GF0000148 від 11.08.2005 року, згідно умов якого позивач отримала кошти в розмірі 36 130,00 доларів США у вигляді непоновлюваної лінії з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 10.08.2015 року. Украдений договір визначений сторонам як споживчий кредит, а тому для нього встановлено особливий порядок укладення. Частиною 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч.1 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що фінансові послуги регулюють питання щодо відомостей, які кредитодавець має у письмовій формі повідомити споживачеві перед укладенням договору кредитування. Витрати, які складають сукупну вартість кредиту, законодавцем визначено у частині «д» п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої сукупна вартість кредиту включає перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема, таких як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо.
ОСОБА_1 зазначає, що при укладенні кредитного договору позивача не було ознайомлено з усіма умовами кредитування, що пропонуються Банком, в обсязі і в порядку, що передбачені Законом України «Про захист прав споживачів», а саме:
- належно не наведено детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань, у тому числі перелік і розмір інших фінансових зобов`язань споживача, які виникають на користь третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами кредитного договору;
- кредитний договір і зокрема графік платежів не містить відомостей (згідно зі строковістю, зазначено у договорі – щомісяця, щокварталу, тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, вартості сплати всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних;
- не визначено сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також не зазначено їх в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором.
Оскільки, вказані обов`язкові відомості не зазначено в кредитному договорі, і докази про те, що ці відомості були офіційно оприлюднені є відсутніми, то відсутні підстави вважати, що кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства України. 
У зв`язку з цим, просив задовольнити даний позов та постановити рішення, яким визнати недійсним з моменту укладення кредитний договір укладений між АТ КТ «Приват Банк» та ОСОБА_1 ..
Під час розгляду даного позову, представником позивача – ОСОБА_2 було подано заяву про зміну підстав позову і обґрунтовано тим, що згідно ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», що діяв на момент підписання спірного договору, споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про товари (роботи, послуги), що забезпечує можливість їх свідомого і компетентного вибору. Інформація про товари повинна (роботи, послуги) повинна містити, зокрема: дані про основні властивості товарів (робіт, послуг): дані про ціну (тарифи), умови та правила придбання товарів (виконання робіт, надання послуг). В умовах спірного договору не передбачено ні дані про основні властивості товарі, ні дані про ціну товару. Умовами кредиту передбачено тільки суми кредиту та розмір відсотків. Ціна послуги не зазначена.
Таким чином, представник позивача зазначає, що умисел в діях відповідача має місце в замовчуванні та перекрученні реальної ціни пропонованої фінансової послуги та декларуванні в кредитному договору заниженої ціни у вигляді зазначення абсолютного здорожчання кредиту. Доказом приховування істотної інформації, що необхідна споживачу для здійснення ним свідомого вибору, є не проведення АТ КБ «Приват Банк» визначеної Законом України «Про захист прав споживачів» переддоговірної роботи, що мало безпосередній вплив на прийняття споживачем рішення щодо кредитування на певних умовах та призвело до укладення споживачем кредитного договору за найбільш вигідною для нього, та водночас, за найбільш прибутковою для банку, схемою.
За таких умов, формування волі позивача щодо укладення спірного договору відбувалося під впливом інформації, що не відповідає дійсності, та створювала помилкове уявлення про ціну фінансової послуги. Оскільки спірний кредитний договір від 11.08.2005 року був вчинений під впливом обману з боку відповідача щодо умисного введення ОСОБА_1 в оману щодо умов кредитного договору, а саме замовчуванні та перекручуванні реальної ціни пропонованої фінансової послуги, просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10 серпня 2020 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ракущинець А.А. подали апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні, і судом допущено невірне встановлення фактичних обставин справи, так як банк не повідомив позичальника про орієнтовну сукупну вартість кредиту з нарахуванням: процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а висновки суду в цій частині є виключно припущенням.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Ракущинець А.А. який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника АТ КБ «Приват Банк» – Дурдинець Р.Ю., яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.
Встановлено, що згідно п. 1.1 Кредитного договору № № MKZ7GF0000148 від 11.08.2005 року Банк зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти шляхом: готівкою через касу, на строку по 10 серпня 2015 року включно, у вигляді непоновлюваної лінії в розмірі 36130 доларів США на наступні цілі: придбання 2-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 28 000 доларів США і на оплату страхових платежів у сумі 2 250 доларів США – страхування нерухомості, 5 880,00 доларів США – особисте страхування, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 %; на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, і комісії в розмірі 3 % від суми виданого кредиту спочатку в момент надання кредиту, та щомісячної комісії 0,18 %. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісячно в Період сплати, за який приймається період з 01 по 06 число кожного місяця Позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 343,11 доларів США для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості за відсотками та кредитом. У випадку виконання Банком доручення Позичальника по сплаті страхових платежів згідно п.2.1.3 цього договору, перерахована в рамках виконання цього доручення сума повинна бути погашена Позичальником у перший з періодів сплати, наступний за датою перерахування коштів, якщо інше не передбачено відповідною додатковою угодою до даного договору.
Згідно п. 1.3 Кредитного договору № MKZ7GF0000148 від 11.08.2005 року забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за даним Договором виступає іпотека (2-х кімнатна квартира, яка належить ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), а також всі інші види застави, іпотеки, поруки тощо, надані Банку з метою забезпечення зобов`язань з даним Договором.
Пунктом 3.2 Кредитного договору № MKZ7GF0000148 від 11.08.2005 року визначено наступний порядок виконання позичальником своїх зобов`язань:, а саме кошти, отримані від Позичальника для погашення заборгованості за Кредитом, насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків згідно п.2.2.11 даного договору, далі пені згідно розділу 4 цього договору, далі – простроченої комісії по Договору, далі – прострочених відсотків по Кредиту, далі – простроченої заборгованості за Кредитом, частина суми, що залишилася направляється на погашення заборгованості за Кредитом.
Згідно п. 3.7 Кредитного договору від 11.08.2005 року при непогашенні Кредиту у строки, установлені п.1.1 та 2.3.2 даного Договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми Кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі Кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п.3.2 даного Договору з дати виникнення простроченої заборгованості.
Розмір та умови надання та повернення грошових коштів, а також сплати процентів, у тому числі черговість погашення заборгованості, визначається за домовленістю сторін у кредитному договорі, що відповідає принципу свободи договору.
Згідно п. 5.1 Кредитного договору від 11.08.2005 року сторони домовилися вважати, що даний Договір у частині п. 3.7 набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами, а у іншій частині – з моменту надання Позичальником розрахункових документів з метою використання кредиту в межах визначених в них сум, і діє в обсязі виданих Позичальнику коштів до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором.
Таким чином, твердження позивача, що умовами договору передбачена тільки сума кредиту та розмір відсотків і те що йому не було надано необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про основні властивості товару, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору не знайшло свого підтвердження, не відповідає дійсним обставинам справи і спростовується умовами кредитного договору.
Разом з тим ОСОБА_1 погодилася з такими умовами та підписала Кредитний договір від 11.08.2005 року, використала кредитні кошти по договору, а саме придбала житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечується сторонами, позивач виконувала наявну у неї заборгованість і виконання протягом тривалого часу умов кредитного договору позивач фактично вчиняла дії на схвалення даного правочину, чим фактично підтвердила намір на подальше виконання умов договору та відсутність порушення її законних прав та інтересів при укладенні угоди.
Матеріали справи не містять даних про звернення ОСОБА_1 до АТ КБ «Приват Банк» щодо отримання додаткової інформації, роз`яснення кредитного договору, чи окремих його пунктів і позивач не скористалася правом на відкликання згоди на укладення Кредитного договору відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» через ненадання їх повної необхідної інформації щодо умов кредитування чи правом зміни умов договору.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що перед укладенням сторонами кредитного договору банк надав позивачу у повному обсязі всю необхідну інформацію, передбачену ч.ч. 2, 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», попередивши, що валютні ризики під час виконання зобов`язань покладені на позичальника, сторони узгодили всі їх істотні умови, а саме: суму кредиту, дату видачі кредиту, відсоткову ставку, умови повернення кредиту, нарахування та сплати відсотків, комісії, порядок сплати за кредит, порядок зміни та припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, виконання банком зазначених умов підтверджено позивачем, яка особисто підписала кредитний договір, на момент укладення кредитного договору позивач не навела жодних зауважень щодо змісту цих правочинів, протягом тривалого часу виконувала свої обов`язки за договором із поверненням кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитами, що свідчить про вільне волевиявлення позивача, що відповідало його внутрішній волі, та відмовив у задоволенні заявлених позовних вимог.
Крім того, позивачем недоведено підстави для визнання недійсним правочинів за ч. 1 ст. 230 ЦК України, не навела жодних обґрунтувань щодо введення її в оману під час укладення договорів споживчого кредиту, позивач була ознайомлена з умовами кредитного договору, погодилися з ними, власноручно підписала договір, використала кредитні кошти на цілі передбачені договором, тобто придбала житлову квартиру, та в подальшому виконувала умови договору протягом тривалого часу.
За таких обставин, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин із посиланням на вимоги ст. ст. 15, 16, 203, 2015, 626-629, 512-517, 230 ЦК України, ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду України у справах № 6-27цс/14 від 30 квітня 2014 року, № 6-119цс/14 від 10 вересня 2014 року, № 6-110цс14 від 10 вересня 2014 року, № 6-121цс 14 від 01 жовтня 2014 року, та посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, навів докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення, у їх сукупності, вирішив даний спір та відмовив у задоволенні заявлених позовних вимогах.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ракущинець А.А. залишити без задоволення.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено – 29 грудня 2020 року.

Головуючий:        (підпис)
Судді:                            (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Закарпатського 
апеляційного суду Г.Г. Собослой