Справа № 163/2145/20  Провадження №33/802/875/20 	Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С. 	
Категорія:ч. 6 ст. 470  МК України. 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу голови комісії реорганізації Волинської митниці Держмитслужби Литвиненка В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрито.
Згідно протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 31 грудня 2016 року в режимі транзиту увіз в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобіль «Деу», польський номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , перевищив встановлений ст.95 МК України строк транзитного доставлення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, що виявлено 09 липня 2020 року на митному посту «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби, чим вчинив правопорушення, передбачене за ч.6 ст.470 МК України.
В поданій апеляційній скарзі голова комісії реорганізації Волинської митниці Держмитслужби Литвиненко В. просить скасувати постанову судді та ухвалити нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил за ч.6 ст.470 МК України, наклавши на нього стягнення в межах санкцій даної норми Закону. Вказує на те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч ч.6 ст.470 МК України. Вважає, що суд безпідставно звільнив  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.
У відзиві на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_1 – адвокат Кирилюк-Гуж Д.С. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді без змін. Вказує, що звільняючи ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності судом враховано всі пом`якшуючі обставини. Вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
ОСОБА_1  та його захисник в судове засідання апеляційного суду 17.12.2020 не з`явились. Подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав. 
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Висновки судді про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.
Кваліфікація дій  ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 470 МК України є вірною, не оспорюється в апеляційній скарзі, тому рішення місцевого суду в цій частині апеляційним судом не перевіряється. 
Згідно із вимогами ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Згідно приписів ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Положеннями ст.489 МК України передбачено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В силу вимог ст.33-35 КУпАП, які визначають загальні засади накладення адміністративного стягнення, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Згідно з положеннями ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
При розгляді справи про порушення митних правил стосовно  ОСОБА_1 вказані вимоги закону суддею дотримані.
Зокрема, звільняючи ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності суд першої інстанції прийняв до уваги, що ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил і щиро кається у вчиненому, про що свідчать визнавальні пояснення під час складення протоколу (а.с.4).
Обставини, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні.
Також судом враховано, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 1 групи, розмір одержуваної ним щомісячної державної соціальної допомоги станом на липень 2020 року становила 1712 гривень. 
ОСОБА_1 входить до складу сім`ї, в якій його батько та сестра є також особами з інвалідністю 1 групи, при цьому ОСОБА_1 потребує постійного вартісного лікування, а на даний час – трансплантації нирки.
Наведене свідчить про збіг тяжких сімейних і матеріальних обставин в порушника.
Вказані обставини повністю підтверджуються медичною документацією, яка міститься в матеріалах справи (а.с.28-34).
Дані обставини дали суду першої інстанції можливість прийти до вмотивованого висновку для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.
Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8 суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. 
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.
Аналіз доказів і встановлених фактичних обставин справи, сукупність пом`якшуючих відповідальність обставин та відомостей про особу порушника) свідчать про те, що від дій ОСОБА_1 тяжкі шкідливі для держави наслідки не настали та не могли настати.
З огляду на зазначені обставини та практику Європейського Суду з прав людини вбачаються підстави для висновку, що накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що постанова судді є законною та обґрунтованою, а тому підстави для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу голови комісії реорганізації Волинської митниці Держмитслужби Литвиненка В. – залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду                          В.П. Денісов