ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 р.	Справа № 520/12999/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, повний текст складено 03.02.20 року по справі № 520/12999/19
          за позовом       Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБС-АРМАТУРА"  
          до       Головного управління ДПС у Харківській області            
          про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮБС-АРМАТУРА" (далі за текстом також - позивач, ТОВ "ЮБС-АРМАТУРА", Підприємство) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (далі та текстом також – відповідач, ГУ ДПС у Харківській  області), в якому просило:
1. Визнати протиправним та скасувати в повному обсязі податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 00002911403 від 27.08.2019 про збільшення ТОВ "ЮБС-АРМАТУРА" суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 399272,50 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням - 319418 грн та штрафними санкціями - 79854,50 грн.
2. Визнати протиправним та скасувати в повному обсязі податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 00002921403 від 27.08.2019 про збільшення ТОВ "ЮБС-АРМАТУРА" суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 72742,50 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням - 58194 грн та штрафними санкціями - 14548,50 грн.
3. Визнати протиправним та скасувати в повному обсязі податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області N9 00002941403 від 27.08.2019 про накладення на ТОВ "ЮБС-АРМАТУРА" штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних у сумі 31884,05 грн.
4. Визнати протиправним та скасувати в повному обсязі податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 00002931403 від 27.08.2019 про накладення на ТОВ "ЮБС-АРМАТУРА" штрафу в сумі 1632,20 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року адміністративний позов задоволено.
Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 00002911403 від 27.08.2019 про збільшення ТОВ «ЮБС-АРМАТУРА» суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 399272,50 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням - 319418 грн та штрафними санкціями - 79854,50 грн; № 00002921403 від 27.08.2019 про збільшення ТОВ «ЮБС-АРМАТУРА» суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 72742,50 грн, в тому числі - за податковим зобов`язанням - 58194 грн та штрафними санкціями - 14548,50 грн; N9 00002941403 від 27.08.2019 про накладення на ТОВ «ЮБС-АРМАТУРА» штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних у сумі 31884,05 грн; № 00002931403 від 27.08.2019 про накладення на ТОВ «ЮБС-АРМАТУРА» штрафу в сумі 1632,20 грн.
Не погодившись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Харківській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, з викладенням у ньому висновків, які не відповідають обставинам справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач наводить обставини справи шляхом відтворення частини акта перевірки та  нормативно - правове обґрунтування вимог апеляційної скарги через викладення тексту норм, покладених в основу прийняття спірних податкових повідомлень - рішень, зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення - прийняті з дотриманням норм податкового законодавства.
За результатами апеляційного розгляду ГУ ДПС у Харківській області просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити повністю.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає,  що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що твердження відповідача, наведені у апеляційній скарзі є хибними, оскільки документи, складені на оформлення господарських операцій з контрагентами позивача в повній мірі розкривають суть таких операцій та відповідають вимогам чинного законодавства України. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України).
Колегія суддів, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області  відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20, статті 75, статті 77, статті 77, статті 82 Податкового кодексу України (надалі – також ПК України), плану графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, на підставі Наказа Головного управління ДФС у Харківській області від 18.06.2019 за №4244 «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ «ЮБС-АРМАТУРА», проведена планова виїзна документальна перевірка Підприємства з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування, іншого законодавства, за період з 01.01.2016 по 31.03.2019.
За наслідками проведеної перевірки позивача складено акт перевірки №2540/20-40-14-03-06/39278319 від 26.07.2019 (надалі - Акт перевірки) /т.1 а.с.15-181/.
Актом перевірки встановлено порушення позивачем:
- п.п. 44.1. cт. 44, п.п. 134.1.1. п. 134.1 cт. 134 Податкового кодексу України, з урахуванням п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 за №20 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306, п.4, п.6, п.7, п.п. 9.4. п.9, п. 11, п. 18, п.19 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.12.1999 за №318 та зареєстрованого в  Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, положень ст.1, п. 2 cт.3, ст.4 Закону України №996-XIV від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижено податок на прибуток всього на 271405 грн, у тому числі за 2016 рік - на 213717 грн, за 2017 рік - на 32546 грн, за 2018 рік - на 25142 грн, з них за 1 квартал 2018 року - на 10400 грн, за 3 квартал 2018 року - на 14742 грн;
-  п.п 192.1.1 п. 192.1 cт. 192, абз. г) п. 198.5 cm. 198, п.201.10 cm. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 60921 грн, в тому числі за липень 2016 року - 2727 грн, за вересень 2016 року - 5680 грн, за жовтень 2016 року - 1009 грн, за листопад 2016 року - 627 грн, за грудень 2016 року -3019 грн, за січень 2017 року - 2582 грн, за липень 2017 року - 17874 грн, за серпень 2017 року - 6372 грн, за вересень 2017 року -5313 грн, за жовтень 2017 року - 4078 грн, за листопад 2017 року - 2598 грн, за грудень 2017 року - 3427 грн, за лютий 2018 року - 5615 грн, та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 податкової декларації з ПДВ), в сумі 16322 грн за березень 2019 року;
- абз. г) п. 198.5 cт. 198, п. 201.10 cт. 201 Податкового кодексу України в частині нескладення, відсутності реєстрації в ЄРПН та невключення до складу податкових зобов`язань податкових накладних на суму податку на додану вартість у розмірі 76829,33 грн, в тому числі за липень 2016 року - 2726,64 грн, за серпень 2016 року - 3303,61 грн, за вересень 2016 року - 2376,42 грн, за жовтень 2016 року - 1080,86 грн, за листопад 2016 року - 626,5 грн, за грудень 2016 року - 3019,21 грн, за січень 2017 року - 2581,69 грн, за лютий 2017 року -2686,74 грн, за березень 2017 року - 4455,36 грн, за квітень 2017 року - 3070,22 грн, за травень 2017 року -2650,86 грн, за червень 2017року - 4407,8 грн, за липень 2017 року - 3903,59 грн, за серпень 2017 року 3070,79 грн, за вересень 2017 року -5313,47 грн, за жовтень 2017 року - 4077,78 грн, за листопад 2017 року - 2597,91 грн, за грудень 2017 року - 3014,82 грн, за січень 2018 року - 4056,27 грн, за лютий 2018 року - 1559,13 грн, за березень 2018 року - 4171,80 грн, за квітень 2018 року -4721,98 грн, за травень 2018 року - 4556,19 грн, за червень 2018 року - 2380,7 грн, за липень 2018 року - 306 грн, за серпень 2018 року -168,75 грн, за вересень 2018 року -11,16 грн, за жовтень 2018 року - 5,08 грн.
Не погоджуючись з висновками Актуа перевірки, керуючись правами, наданими платнику податків п. 86.7 ст.86 Податкового кодексу України, 12 серпня 2019 року позивач надав відповідачу письмові заперечення на Акт перевірки разом із копіями документів на їх обґрунтування для розгляду.
19 серпня 2019 року відбувся розгляд вищенаведених заперечень, за наслідками якого прийнято рішення №41291/10/20-40-14-03-13 від 21.08.2019 (надалі - Рішення) про зміну висновків Акта перевірки в частині збільшення розміру зобов`язання підприємства з податку на прибуток на 48013 грн; в іншій частині висновки Акта перевірки залишено без змін.
Відповідач в своєму Рішенні визнав факт існування товару (мікрофільтраційної установки 0,2 мкм продуктивністю 10м3/год), що був розроблений постачальником Підприємства - ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ -АРМАТУРА» та в подальшому був реалізований позивачем ПАТ «Кременчуцький міськмолокозавод» за договором №000021190 від 14 грудня 2015 року (абз.3. сторінки 7 Рішення № 41291/10/20-40-14-03-13 від 21.08.2019), але вважає його (товар) таким, що Підприємство отримало на безоплатній основі від невизначеного постачальника, у зв`язку із чим сплачені грошові кошти постачальнику (ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ -АРМАТУРА») не можуть вважатися оплатою за придбаний товар та набувають статусу невизначеного платежу в сумі 1600435,36 грн.
На  підставі  Акта  перевірки  Головним управлінням ДФС у Харківській області 27.08.2019  прийняті податкові повідомлення - рішення:
- № 00002911403 про збільшення  суми  грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 399272,50 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням - 319418 грн та штрафними санкціями - 79854,50 грн /т. 1 а.с. 146/;
- №  00002921403 про  збільшення  суми  грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 72742,50 грн в тому числі за податковим зобов`язанням - 58194 грн та штрафними санкціями - 14548,50 грн /т. 1 а.с. 148/;
- № 00002941403 про накладення штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних у сумі 31884,05 грн /т. 1 а.с. 150/;
- № 00002931403 про накладення штрафу за завищення від`ємного значення податку на додану вартість у сумі 1632,20 грн /т. 1 а.с. 153/.
За результатами розгляду скарги ТОВ "ЮБС-АРМАТУРА" на податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 27.08.2019 за № 00002911403, №  00002921403, № 00002941403, № 00002931403 Державною податковою службою України прийнято рішення №8282/6/99-00-08-05-01 від 05.11.2019, яким на підставі глави 4 розділу ІІ Податкового кодексу України  податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 27.08.2019 за № 00002911403, №  00002921403, № 00002941403, № 00002931403 залишено без змін, а скаргу ТОВ "ЮБС-АРМАТУРА" – без задоволення /том 1 а.с. 182-186/.
Скориставшись правом на оскарження рішень Головного управління ДФС у Харківській області у судовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування  податкових повідомлень-рішень від 27.08.2019 за № 00002911403, №  00002921403, № 00002941403, № 00002931403.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що висновки акта №2540/20-40-14-03-06/39278319 від 26.07.2019 не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а отже, оскаржувані податкові повідомлення-рішення  Головним управлінням ДФС у Харківській області прийнято з порушенням норм чинного законодавства України та вони підлягають скасуванню.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до п. 14.1.156 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України  визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Розділ V Податкового кодексу України визначає платників податку на додану вартість, об`єкт оподаткування, дату виникнення податкових зобов`язань, порядок визначення бази оподаткування, розміри ставок податку, порядок визначення суми податку та строки проведення розрахунків тощо.
Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг відповідно до приписів п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно із п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
За положеннями пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається:  дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно з пунктами 198.3, 198.6 статті 198  Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Стаття 200 Податкового кодексу України регламентує порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.
Відповідно до п. 200.1 цієї статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з п. 200.2 цієї статті при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3 ст.200 ПК України).
Відповідно до ст. 201.1 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, в якій зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).
Згідно з п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України  податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов`язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до п. 201.7 ст. 201 податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.
За пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).
Пунктами 13-15 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС. У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
Відповідно абз.13 п.201.10 ст.201 ПК України, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. (абз.14 п.201.10 ст.201 ПК України)
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
За положеннями пункту 135.1  статті  135 Податкового кодексу України базою оподаткування податку на прибуток є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із  статтею 134 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Згідно із підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Пунктом 44.2 статті 42 ПК України передбачено, що  для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (надалі також – Закон № 996-ХІV) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
За змістом частини першої статті 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною другою статті 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.
Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Виходячи з викладеного, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, та податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту з податку на додану вартість обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; встановлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; встановлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Водночас, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. В обов`язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.
Фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій створює наслідки для податкового обліку платника податків.
Проте, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Такі висновки узгоджуються із правовою позицію Верховного Суду, викладеною у постанові від 02.04.2019 у справі №826/14331/13-а, від 10.04.2020 у справі №823/1389/16.
Судовим розглядом установлено, що у періоді, який перевірявся контролюючим органом, ТОВ «ЮБС-АРМАТУРА» мало взаємовідносини з ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ - АРМАТУРА».
19 вересня 2014 року між ТОВ «ЮБС-АРМАТУРА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ - АРМАТУРА» укладено договір поставки № 190914, згідно з умовами якого (п. 1.1., п. 1.2.) Постачальник (ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ - АРМАТУРА») взяло на себе зобов`язання поставляти покупцю (позивачу) товар партіями, відповідно до письмових заявок останнього, а покупець (позивач) зобов`язався прийняти товар і оплатити його на умовах договору. Асортимент, ціна, кількість товару вказується сторонами в видаткових накладних постачальника /т.1 а.с.193-197/.
01 березня 2016 року сторони вказаного договору уклали специфікацію №1 до договору поставки № 190914 від 19.09.2014, якою визначили:
-  найменування товару та його вид - мікрофільтраційна установка 0,2 мкм, продуктивністю 10 м3/год;
-  кількість товару -1 шт;
-  вартість товару - 1600432,36 грн, з ПДВ;
-  місце постачання товару - м. Кременчук, вул. 40 років Жовтня, 14/69;
- умови постачання - DAP м. Кременчук, вул. 40 років Жовтня, 14/69 згідно з Міжнародними правилами правилами Інкотермс 2010.
23.03.2016 позивач здійснив оплату мікрофільтраційної установки 0,2 мкм, продуктивністю 10 м3/год, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ - АРМАТУРА» у сумі 2477550,89 грн, в тому числі ПДВ - 1600436,35 грн. Оплата підтверджується випискою банку AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за 23.03.2016 /т.1 а.с.138/.
Факт розрахунку за спірним договором, фактична наявність спірного ТМЦ на балансі позивача відповідачем не заперечується.
У подальшому, товар, придбаний за договором поставки № 190914 від 19.09.2014, ТОВ «ЮБС-АРМАТУРА» реалізовано ПАТ «Кременчуцький міськмолокозавод».
Так, 14.12.2015 між позивачем та ПАТ «Кременчуцький міськмолокозавод» укладено договір №000021190, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання передати (поставити) мікрофільтраційну установку 0,2 мкм, продуктивністю 10 м3/год, а також виконати на території ПАТ «Кременчуцький міськмолокозавод» (вул. 40 років Жовтня, 14/69, м. Кременчук) роботи з монтажу та пусконалагоджування вищенаведеної установки відповідно до Технічного завдання (додаток №2 до договору) та Договірної ціни з локальним кошторисом (Додаток №3 до договору), а Замовник зобов`язався прийняти поставлене Обладнання, а також належним чином виконані роботи, і оплатити їх вартість на умовах, передбачених договором.
22.03.2016 ПАТ «Кременчуцький міськмолокозавод» виконало оплату мікрофільтраційної установки 0,2 мкм, продуктивністю 10 м3/год, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача на загальну суму -1649933,35 грн. Оплата підтверджується випискою банку AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за 22.03.2016 /т.1 а.с.189/.
10.06.2016 ПАТ «Кременчуцький міськмолокозавод» виконало оплату монтажу мікрофільтраційної установки 0,2 мкм, продуктивністю 10 м3/год, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача на загальну суму - 355298,40 грн. Оплата підтверджується випискою банку AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за 10.06.2016 /т.1 а.с. 192/.
18.12.2015 позивач уклав договір підряду № U-12/18-15P з ТОВ «Ю БІ СІ - ІНЖИНІРІНГ» (Код ЄДРПОУ 32031914), згідно з умовами якого останній виконав механічний та електричний монтаж мікрофільтраційної установки 0,2 мкм, продуктивністю 10 м3/год, а також її підключення до діючих трубних магістралей на підприємстві  «Кременчуцький міськмолокозавод».
12.04.-13.04.2016 позивач здійснив оплату проведеного монтажу мікрофільтраційної   установки   0,2 мкм, продуктивністю 10 м3/год шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «Ю БІ СІ -ІНЖИНІРІНГ» на загальну суму - 298473 грн. Оплата підтверджується випискою банку AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за 12.04.2016 та 13.04.2016 /т.1 а.с.190-191/.
Щодо посилання відповідача на ту обставину, що у складених ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ-АРМАТУРА» як постачальником за договором № 190914 від 19.09.2014 видатковій накладній № 258 від 09.03.2016 (на суму 1600435,36 грн, у тому числі ПДВ 266739,23грн) та податковій накладній №30 від 09.03.2016 (на суму 1600435,36 грн, у тому числі ПДВ 266739,23грн) не зазначено довіреності, за якою отримано товар та відсутній код товару за УКТЗЕД, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції щодо його необґрунтованості, з урахуванням такого.
Відповідно до пункту 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 957 від 22.09.2014 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.10.2014 за № 1235/26012 (в редакції на дату складення такої накладної, надалі також - Порядок), внесення до податкової накладної коду УКТЗЕД здійснювалось лише в разі постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України.
Враховуючи, що мікрофільтраційна установка 0,2 мкм продуктивністю 10м3/год є новоствореним товаром українського виробництва (що відповідачем не заперечується), під час заповнення та реєстрації податкової накладної №30 від 09.03.2016 постачальник товару діяв в межах та у спосіб визначений діючим законодавством, а податкова накладна відповідала вимогам Порядку.
Водночас, з огляду на перелік обов`язкових реквізитів первинного документу, визначений п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, під час складання видаткової накладної № 258 від 09.03.2016 постачальником позивача повністю дотримано вимоги до документу, оскільки така видаткова накладна містить:
найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ-АРМАТУРА»;
назву документа (форми): видаткова накладна № 258;
дата і місце складання: м. Харків, 09 березня 2016; 
зміст та обсяг господарської операції: передача та отримання товару, що постачається - одиниця виміру господарської операції артикул - УПК07718, товар  - мікрофільтраційна установка 0,2 мкм, продуктивністю 10м3/год, кількість - 1 шт., ціна товару, що постачається без ПДВ -1333696,13 грн, ціна товару з ПДВ -1600436,35 грн; 
посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення: від постачальника - комірник ОСОБА_1 , від отримувача - комірник ОСОБА_2 ;
особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції: підписи осіб на документі в наявності.
Отже, висновок суду першої інстанції про те, що  видаткова накладна № 258 від 09.03.2016 і податкова накладна №30 від 09.03.2016 оформлені відповідно до норм законодавства, чинного на момент їх складання, повністю підтверджують реальність господарської операції, мають силу первинних документів та підтверджують право позивача на відображення господарської операції в обліку підприємства, є правомірним.
Як є правомірним висновок суду першої інстанції про те, що з наданих копій документів встановлено відповідність у часі здійснення господарських операції, а саме: Технічне завдання ПАТ «Кременчуцький міськмолокозавод» на розробку та виготовлення мікрофільтраційної установки 0,2 мкм, продуктивністю 10 м3/год (Додаток №2 до договору №000021190 від 14 грудня 2015 року) на першому аркуші містить дату та місце його складання –м.Кременчук, «14» грудня 2015 року, що співпадає з датою укладення договору №000021190 – «14» грудня 2015 року /т.1 а.с.212-230/.
Наявні в матеріалах справи договори, видаткові накладні, акти приймання-передачі є первинними документами та не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу статті 9 Закону №996-XIV, статті 44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а тому є належними та допустимими доказами, підтверджують реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, оскільки призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин.
Долучені позивачем до матеріалів справи копії належним чином оформлених документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, містять достатні дані про зміст господарських операцій і їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій. 
Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не надано достатніх доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Розробку проекту мікрофільтраційної установки 0,2 мкм продуктивністю 10м3/год проведено фахівцями ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ-АРМАТУРА» з урахуванням вимог технічного завдання безпосереднього замовника Підприємства - ПАТ «Кременчуцький міськмолокозавод» (договір N9000021190 від 14 грудня 2015, технічне завдання, інші додатки до договору надавались під час перевірки, копії надавались разом із запереченнями до Акту перевірки, що відповідачем не заперечується).
Підбір комплектуючих, пошук українських та іноземних постачальників, придбання, оплату, розмитнення частин, отриманих від юридичних осіб-нерезидентів, здійснювалось ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ-АРМАТУРА» власними силами за власні кошти.
Транспортування частин мікрофільтраційної установки 0,2 мкм, продуктивністю 10м3/год, до місця її монтажу здійснювалось відповідно до умов договору поставки №190914 від 19.09.2014 власним вантажним транспортом постачальника підприємства - ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ-АРМАТУРА».
Фактичний монтаж мікрофільтраційної установки 0,2 мкм продуктивністю 10м3/год на підприємстві - замовнику (ПАТ «Кременчуцький міськмолокозавод») здійснено залученими фахівцями іншої юридичної особи (підрядника) - ТОВ «Ю БІ СІ - ІНЖИНІРІНГ» (Код ЄДРПОУ 32031914) відповідно до договору № U-12/18-15P від 18 грудня 2015року, згідно умов якого останній виконав механічний та електричний монтаж мікрофільтраційної установки 0,2 мкм, продуктивністю 10 м3/год, а також її підключення до діючих трубних магістралей на ПАТ «Кременчуцький міськмолокозавод» (копія договору із усіма додатками надавались під час перевірки, копії надавались разом із запереченнями до Акту перевірки, що відповідачем не заперечується).
Після монтажу мікрофільтраційної установки 0,2 мкм, продуктивністю 10 м3/год на виробництві кінцевого замовника (ПАТ «Кременчуцький міськмолокозавод»), проведення всіх пусконалагоджувальних робіт, 03.03.2016 мікрофільтраційна установка 0,2 мкм продуктивністю 10м3/год, пройшла експертизу Державної санітарно-епідеміологічної служби Міністерства охорони здоров`я України, про що отримано висновок №05.03.02-03/6494 (копія висновку надавалась під час проведення перевірки та додатково надавалась Підприємством до заперечень на Акт перевірки).
Щодо посилання відповідача на те, що наявний штат співробітників ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ-АРМАТУРА» свідчить про те, що на підприємстві відсутні фахівці з виробництва, а є тільки адміністративний персонал, проектно-конструкторські відділи, відділ продажу, відділ логістики та склад, то колегія суддів погоджується із  судом першої інстанції, що таке посилання є безпідставним, оскільки, як встановлено судовим розглядом, позивач звернувся до ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ-АРМАТУРА» із запитом щодо надання певної інформації, яка стосується цього підприємства.
З наявної у матеріалах справи відповіді встановлено, що ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ-АРМАТУРА» є одним з провідних підприємств з розробки, реалізації, та супроводжування промислових ліній харчової промисловості в Україні, яким реалізовано проекти виготовлення та модернізації харчових виробництв таких підприємств України як ПрАТ «Карлсберг Україна», ТОВ «ТВК «Перша приватна броварня», ПрАТ «Сан ІнБев Україна», ТОВ «Квас Бевериджис», ПАТ «Яготинський маслозавод», виробничі підприємства «Danone Україна» та багато інших.
У ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ-АРМАТУРА» працює штат висококваліфікованих інженерів, конструкторів обладнання харчової промисловості, існує великий склад товарів та запчастин. Під час виконання робіт підприємство залучає підрядні організації для монтажу, зварювання, транспортування обладнання на підприємствах-замовниках.
З 2019 року ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ-АРМАТУРА» знаходиться на обліку в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби України та має щорічний обіг грошових коштів понад 190 мільйонів гривень.
Період, в якому позивач замовив та придбав у ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ-АРМАТУРА» мікрофільтраційну установку 0,2 мкм, продуктивністю 10 м3/год, перевірено фахівцями Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області без істотних зауважень (Акт перевірки №15547/26-40-14-11-11/34689920 від 13.10.2017).
Водночас, колегія суддів зазначає, що сама по собі наявність або відсутність у контрагентів окремих документів, транспортних засобів, нерухомості, земельних ділянок, певної кількості персоналу, не є вичерпними ознаками нереальності вчинених господарських операцій, якщо з інших даних вбачається фактична рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки, а податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником.
Залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). 
Такі висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 12 квітня 2018 року у справі №815/225/17 та у постановах від 06.02.2018 у справі №804/4940/14, від 30.01.2018 у справі №2а/1770/3360/12, від 19.06.2018 у справі №826/7704/16, які зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Щодо твердження відповідача, що за даними ЄРПН не встановлено придбання ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ-АРМАТУРА» у вітчизняних постачальників товару з номенклатурою «Мікрофільтраційна установка 0,2 мкм, продуктивністю 10 м3/год», згідно даних вантажно-митних декларацій про імпорт товарів також не встановлено ввезення такого товару на територію України ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ-АРМАТУРА», то колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про його необґрунтованість, оскільки судовим розглядом встановлено, що мікрофільтраційна установка 0,2 мкм, продуктивністю 10 м3/год, є новоствореним товаром українського виробництва за власним проектом, розробленим у відповідності до отриманого технічного завдання кінцевого замовника - ПАТ «Кременчуцький міськмолокозавод»  із застосуванням  складових,  придбаних     постачальником  позивача  як  від українських суб`єктів  господарювання так і імпортованих постачальником  позивача  на територію України для її виготовлення.
Водночас, за даними, отриманими позивачем від ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ-АРМАТУРА», придбання складових належним чином відображено в обліку цього підприємства, є всі відповідні первинні документи за господарськими операціями з придбання, здійснено оплату товару. Складові імпортного походження належним чином розмитнено, сплачені всі обов`язкові платежі.
Від ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ-АРМАТУРА» позивачем отримані та надані до заперечень на Акт перевірки копії первинних документів, зовнішньоекономічних контрактів, вантажних митних декларацій, документи з доставки на територію України основних частин мікрофільтраційної установки 0,2 мкм, продуктивністю 10 м3/год. За іншими складовими надана інформація про їх найменування, кількість, вартість, дані про постачальників-нерезидентів, номера вантажних митних декларацій та дати їх складання.
Водночас, з огляду на обставини справи, правомірним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідно до чинного законодавства позивач, як платник податку, не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками чи покупцями товару (робіт, послуг) у ланцюгу вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків від можливої неправомірної діяльності контрагента.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Вказані висновки узгоджуються із правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 826/8016/13-а, від 10.09.2018 у справі № 826/25442/15, від 11.09.2018 у справі № 810/2677/17.
Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що посилання відповідача на податкову інформацію, яка наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також на податкову інформацію, надану іншими контролюючими органами, не заслуговують на увагу, оскільки така інформація носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №804/939/16 (адміністративне провадження №К/9901/376/17).
За таких обставин, позивач не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства його контрагентами, за умови необізнаності позивача щодо таких порушень.
Відповідачем не надано доказів того, що позивач був безпосередньо залучений до можливих зловживань контрагентів у системі оподаткування і тому повинен бути позбавленим права на податковий кредит з податку на додану вартість, відповідно до отриманої податкової накладної після отримання придбаного товару.
Не подано ГУ ДПС у Полтавській області і належних доказів на підтвердження недобросовісності ТОВ «ЮБС-АРМАТУРА» як платника податку на додану вартість, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення ТОВ «ЮБС-АРМАТУРА» розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.
На момент здійснення спірних поставок ТОВ «ЮБС-АРМАТУРА» та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались.
Потреба в укладенні згаданих правочинів обумовлена необхідністю здійснювати господарську діяльність з урахуванням видів діяльності ТОВ «ЮБС-АРМАТУРА».
Щодо отримання ТОВ "ЮБС-АРМАТУРА" у періоді, що перевірявся контролюючим органом, послуг з перевезення від перевізників ТОВ «НОВА ПОШТА» (код в ЄДРПОУ 31316718), ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «CAT» (код в ЄДРПОУ 35646516), ПП «НІЧНИЙ ЕКСПРЕСС» (код в ЄДРПОУ 31511330), колегія суддів зазначає таке.
Як встановлено судовим розглядом, одним із видів господарської діяльності позивача є спеціалізована торгівля матеріалами, запчастинами та спеціальним обладнанням, що використовується в харчовій промисловості України, закладах громадського харчування, тощо. 
Постачання товарів клієнтам Підприємства здійснюється як за допомогою автомобільного транспорту, так і за допомогою операторів поштової (кур`єрської) доставки на всій території України.
ТОВ "ЮБС-АРМАТУРА" укладено договори з ТОВ «НОВА ПОШТА», ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «CAT», ПП «НІЧНИЙ ЕКСПРЕСС», відповідно до умов яких, поштовими службами за затвердженими правилами доставки, прийняття експедитором відправлень про надання послуг оформляється електронними експрес-накладними, а оплата вартості наданих експедитором послуг здійснюється на підставі актів наданих послуг. Інших документів не передбачено.
За даними Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку вищезазначені підприємства кур`єрської доставки відправлень зареєстровані як оператори поштового зв`язку, на яких не розповсюджуються чинні правила оформлення товаросупроводжувальних документів, встановлених для перевезень вантажів.
Судовим розглядом встановлено, що під час здійснення господарської діяльності в періоді, що перевірявся, ТОВ «ЮБС-АРМАТУРА» отримала чистого доходу від продажу товарів:
- в 2016 році на суму 15258400 грн;
-  в 2017 році на суму 2477400 грн;
-  в 2018 році на суму 14620200 грн.
Оплачено операторам поштового зв`язку за доставку товарів покупцям:
-  в 2016 році на суму 153800 грн;
-  в 2017 році на суму 318600 грн;
-  в 2018 році на суму 210600 грн.
Сплачено податків та зборів у періоді, що перевірявся:
-  податок на прибуток - 134000 грн;
-  податок на додану вартість -739800 грн;
- єдиний соціальний внесок-420800 грн;
-  податок з доходів фізичних осіб - 328500 грн;
-  військовий збір - 27300 грн.
Колегія суддів погоджується із судом висновком суду першої інстанції, що формальні недоліки в первинних документах щодо отриманих ТОВ "ЮБС-АРМАТУРА" у періоді, який перевірявся контролюючим органом, послуг з перевезення від перевізників ТОВ «НОВА ПОШТА» (код в ЄДРПОУ 31316718), ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «CAT» (код в ЄДРПОУ 35646516), ПП «НІЧНИЙ ЕКСПРЕСС» (код в ЄДРПОУ 31511330), зокрема, недоліки, зумовлені дефектами правового статусу особи, що їх видала, повинні оцінюватися у сукупності з іншими обставинами. Перевагу варто надавати реальності здійснення господарської операції та її економічному змісту, а не оформленню такої операції.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не довів правомірності висновків акта перевірки  №2540/20-40-14-03-06/39278319 від 26.07.2019 та, як наслідок, правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, відтак, податкове повідомлення-рішення  Головного управління ДФС у Харківській області   № 00002911403 від 27.08.2019 про збільшення ТОВ "ЮБС-АРМАТУРА" суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 399272,50 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням - 319418 грн та штрафними санкціями - 79854,50 грн;  № 00002921403 від 27.08.2019 про збільшення ТОВ "ЮБС-АРМАТУРА" суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 72742,50 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням - 58194 грн та штрафними санкціями - 14548,50 грн; N9 00002941403 від 27.08.2019 про накладення на ТОВ "ЮБС-АРМАТУРА" штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в розмірі 31884,05 грн; № 00002931403 від 27.08.2019 про накладення на ТОВ "ЮБС-АРМАТУРА" штрафу в розмірі 1632,20 грн  прийнято з порушенням норм чинного законодавства України та вони підлягають скасуванню.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними, спростовуються наведеним вище та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції,  зміст апеляційної скарги, яка частково дублює відзив на позовну заяву, поданий до суду першої інстанції, містить виключно суб`єктивне бачення відповідачем обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, а також не зазначено в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано, а відтак, підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду  - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.
.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 року по справі № 520/12999/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	І.С. Чалий    Л.В. Любчич   	
Повний текст постанови складено  19.10.2020 року