УХВАЛА

24 грудня 2020 року 
Київ
справа №360/988/20
адміністративне провадження №К/9901/34477/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,
суддів: Данилевич Н.А., Уханенка С.А.,
перевіривши  касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Луганського окружного адміністративного суду від  22 червня 2020 року
та постанову  Першого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року
у    справі № 360/988/20 за позовом ОСОБА_1 до Марківської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Марківської районної державної адміністрації Луганської області, у якій останній просив суд: 
- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Марківської РДА від 04 лютого 2020 року № 20к;
- поновити позивача на посаді головного спеціаліста відділу культури Марківської РДА Луганської області;
- стягнути з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу;
- стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування за моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від  22 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивачем подано касаційну скаргу.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої  статті 328 КАС України  підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою  статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено  статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)    статтею 328    цього Кодексу  підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої  статті 328 цього Кодексу  в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Якщо касаційна скарга подається на підставі пункту 2 частини четвертої  статті 328 цього Кодексу  в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої  статті 328 КАС України  недостатньо самого лише посилання на такий підпункт, необхідно указати конкретну норму права щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, прийнятих у справах, є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими підставами, викладеними у формі, визначеній пунктом 4 частини другої  статті 330 КАС України. Наслідком відсутності зазначення у касаційній скарзі підстав, визначених частиною четвертою  статті 328 КАС України  є залишення такої скарги без руху.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що скарга не відповідає вимогам  статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті, у ній  відсутні посилання на відповідний підпункт частини четвертої  статті 328 КАС України  та належне обґрунтування такого посилання.
Відповідно до положень статей  169  та  332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду:
- виправленої касаційної скарги відповідно до кількості учасників у справі із зазначенням підстав для касаційного оскарження, викладених з урахуванням положень частини четвертої  статті 328 КАС України;
На підставі викладеного, керуючись статтями  169, 330,  332 КАС України  Суд, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від  22 червня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у  справі № 360/988/20 - залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                                                                    В.Е. Мацедонська

Судді                                                                                                                                     Н.А. Данилевич

                                                                                                                                                                                                                       С.А. Уханенко