Головуючий І інстанції: С.О. Бондар

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 р. 	Справа № 480/2862/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Бершова Г.Є. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2020, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021 по справі № 480/2862/20
за позовом           фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
до           Головного управління Державної податкової служби у Сумській області                  
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.11.2019 № 0002073201 та № 0002063201. 
Свої вимоги мотивує тим, що вона зареєстрована як фізична особа-підприємець та здійснює роздрібну торгівлю, в тому числі алкогольними та тютюновими виробами (магазин “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” за адресою: АДРЕСА_1 ). Відповідачем було проведено фактичну перевірку магазину з метою здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства при здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, за результатами якої складено акт №217/18-28-32- 01/ НОМЕР_1 від 07.11.2019. За результатом перевірки відповідачем  винесені податкові повідомлення-рішення від 20.11.2019 № 0002073201 та № 0002063201, якими застосовано до позивачки штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 34000 грн.  На думку позивачки, вказані рішення є протиправними, оскільки роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами вона здійснювала на підставі відповідних ліцензій терміном дії з 18.10.2018 до 18.10.2019. Позивачка зазначає, що останнім днем провадження відповідної діяльності за вказаними ліцензіями є 18.10.2019. Тобто вона правомірно здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами 18.10.2019 - в останній день строку дії ліцензії.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду  від 16.06.2020 позов задоволено. 
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 20.11.2019 № 0002073201 та № 0002063201.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  у повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначає, що термін дії ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими  виробами закінчився 17.10.2019, з огляду на сплив річного терміну дії ліцензії. Відповідно, реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів 18.10.2019 вважається такою, що відбулася без ліцензії, що є порушенням вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Тому контролюючим органом правомірно застосовано до позивачки фінансову санкцію у вигляді штрафу в загальному розмірі 34000 грн.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства, а висновки суду є законними та обґрунтованими.
Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що  на підставі наказу від 06.11.2019 № 408 Головним управлінням ДПС у Сумській області проведено фактичну перевірку магазину за адресою: АДРЕСА_1 , господарську діяльність в якому здійснює ФОП ОСОБА_1 щодо додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва, оптової торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складено акт перевірки від 07.11.2019 № 217/18-28-32-01 (а.с. 11-13).
З акту перевірки вбачається, що під час перевірки встановлено факт реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів у період відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями  та тютюновими виробами, а саме: 18.10.2019 продано дві пляшки алкогольних напоїв на суму 179,5 грн. та 9 пачок тютюну на суму 282 грн. Попередня ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями №1823030800375 дійсна в термін з 18.10.2018 до 18.10.2019, попередня ліцензія на роздрібну торгівлю тютюновими виробами №18230311201800332 дійсна в термін з 18.10.2018 до 18.10.2019 (а.с.13).
Позивачкою подано письмове заперечення на акт перевірки від 07.11.2019 (а.с.15-17), яке Головне управління ДПС у Сумській області листом від 19.11.2019 залишено без задоволення, а висновки акту перевірки залишені без змін (а.с.18).
На підставі акту перевірки, Головним управлінням ДПС у Сумській області винесені податкові повідомлення-рішення від 20.11.2019:
- №0002073201, яким визначено штрафні санкції ФОП ОСОБА_1 у розмірі 17000грн;
- №0002063201, яким визначено штрафні санкції ФОП ОСОБА_1 у розмірі 17000грн (а.с.21-22).
Не погодившись із висновками акту перевірки позивач звернулась до адміністративного суду.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями контролюючого органу, ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом про визнання їх протиправними та скасування.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1  , суд першої інстанції виходив з того, що станом на 18 жовтня 2019 року були  чинними ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольних та тютюнових виробів в №18230308201800375, 18230311201800332. Термін дії вказаних ліцензій  становив з  18.10.2018 до 18.10.2019.
Суд першої інстанції також зазначив, що Закон України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі етиловим, коньячним, і плодовим спиртом, алкогольними напоями тютюновими виробами» не визначає порядок обчислення строку (терміну) дії ліцензії. Однак граматичний аналіз вжитої в ліцензії кінцевої дати її дії - «до 18 жовтня 2019 року», з урахування положень Європейської конвенції про обчислення строків від 16 травня 1972 року та Цивільного кодексу України, свідчить про те, що останнім днем чинності ліцензій є 18 жовтня 2019 року.
При вирішенні справи суд першої інстанції врахував правові висновки Верховного Суду, що викладені в постановах від 25.04.2018 у справі №803/350/17 та у справі №815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі №803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (на час видачі ліцензії вказаний Закон мав назву «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»).
Відповідно до ч.ч. 12, 29 ст. 15 вказаного Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами,  або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).
У свою чергу п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» передбачає, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.
З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 отримала ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольним напоями реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 11.10.2018, з терміном дії з 18.10.2018 до 18.10.2019 (а.с.25).
Також позивачка отримала ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний номер НОМЕР_3 , дата реєстрації 11.10.2018, з терміном дії з 18.10.2018 до 18.10.2019 (а.с.27).
Між сторонами виник спір щодо наявності у ФОП ОСОБА_1 права здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними  та тютюновими виробами  станом на 18 жовтня 2019 року відповідно до ліцензій з реєстраційними номероми 18230308201800375, 18230311201800332.
Позивач вважає, що вказані ліцензії були чинними до 18 жовтня 2019 року включно, натомість відповідач наполягає на тому, що останнім днем її дії було 17 жовтня 2019 року.
Вирішуючи цей спір, колегія суддів враховує, що за правилами ч. 29 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються терміном на один рік.
Термін дії ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами  з реєстраційними  номерами 18230308201800375, 18230311201800332 був визначений Головним управлінням ДФС у Сумській області як такий, що розпочався з 18 жовтня 2018 року та триває до 18 жовтня 2019 року.
Суд першої інстанції правильно врахував, що згідно із ч. 3 ст. 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16 травня 1972 року строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem. За змістом ст. 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Європейської конвенції про обчислення строків від 16 травня 1972 року якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.
Згідно з п. а ч. 1 ст. 1 Європейської конвенції про обчислення строків від 16 травня 1972 року вона застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, включаючи процедуру стосовно таких справ, якщо такі строки встановлені, зокрема, законом або судовим чи адміністративним органом.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що останнім днем строку дії ліцензій з реєстраційними номерами 18230308201800375, 18230311201800332  є 18 жовтня 2019 року.
Відтак, здійснюючи 18 жовтня 2019 року роздрібну торгівлю алкогольними та тютюновими виробами, ФОП ОСОБА_1 не порушувала вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а у контролюючого органу не було підстав для застосування до нього фінансових санкцій.
Також колегія суддів враховує, що позивач, маючи намір здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями й після закінчення строку дії ліцензії з реєстраційними номерами 18230308201800375, 18230311201800332, завчасно, а саме - 10 жовтня 2019 року отримала нові ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими  виробами з реєстраційнимими номерами 18230311201901423, 18230308201901691, термін дії - з 19 жовтня 2019 року до 19 жовтня 2020 року.
Отже, позивачем були вчинені дії, спрямовані на провадження господарської діяльності з торгівлі алкогольними напоями із дотриманням вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності висновків податкового органу з приводу допущення позивачем порушень вимог законодавства, обов`язкового при здійсненні оптової та роздрібної алкогольними напоями та тютюновими виробами, а тому спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Сумській області - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 по справі № 480/2862/20  залишити без змін  . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.М. Ральченко    Г.Є. Бершов