Дата документу  Справа № 317/2260/20 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 317/2260/20                                         Головуючий в 1 інст. Ачкасов О.М.
Провадження №33/807/762/20                                 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 листопада 2020 року                                                 місто Запоріжжя

Суддя  Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю  ОСОБА_1 , представника – адвоката Левицької Ю.В., потерпілого ОСОБА_2 , представника –адвоката Бубнова Д.Ю., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 1 жовьтня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, 31.07.2020 р. о 18 год. 30 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MITSUBISHI LANCER, д/н НОМЕР_1 , на 8 км а/д НОМЕР_2 рухався зі сторони м.Запоріжжя в сторону с.Розумівка Запорізького району Запорізької області, виконуючи поворот ліворуч в с.Розумівка Запорізького району Запорізької області, не надав переваги автомобілю ЗАЗ 110207, д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку зі сторони с.Біленьке Запорізького району Запорізької області в сторону м.Запоріжжя, в результаті чого, трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок ДТП автомобілі були пошкоджені, та в свою чергу по інерції автомобіль MITSUBISHI LANCER, д/н НОМЕР_1 , розвернуло (не керовано) та ще здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ д.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 , який був теж пошкоджено, постраждалих немає, чим порушив п.п.2.3. Б, 16.1 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 вказує, що суд при прийняті постанови порушив норми матеріального та процесуального права у зв`язку з наступним. Так, протокол містив недостовірні дані щодо учасника ДТП, тому постановою судді від 03.09.2020 року протокол було повернуто на доопрацювання, проте протокол не був виправлений, а уповноваженою особою, яка його оформила подано заяву, що протокол складено відносно ОСОБА_1 . Отже, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням встановленого порядку, не відповідає вимогам ст. ст. 256, 266 КУпАП та Інструкції N 1376 від 06.11.2015 МВС України, а тому є недопустимим доказом. Щодо обставин ДТП зазначає, що виконуючи поворот ліворуч перед перехрестям в с. Розумівка, ввімкнувши лівий поворот, він впевнився в безпеці маневру і почав повільно здійснювати маневр «поворот ліворуч». Під час виконання маневру, він побачив автомобіль ЗАЗ 110207 р.н. НОМЕР_3 . який несподівано з`явився із-за повороту праворуч. Автомобіль швидко рухався по зустрічній смузі в напрямку с. Канівське Запорізької області під керуванням водія  ОСОБА_2 . Оскільки автомобіль ЗАЗ 110207 р.н.  НОМЕР_3 рухався на великій швидкості, він не встиг зреагувати і вжити заходів задля уникнення зіткнення. Після того, як автомобілі. ЗАЗ 1 10207 р.н.  НОМЕР_3 з великою силою вдарив його автомобіль в праву частину, його автомобіль розгорнуло від удару і по інерції не керовано відкинуло на автомобіль ВАЗ р.н.  НОМЕР_5 , який стояв на дорозі при виїзді із с. Розумівка під керуванням водія  ОСОБА_3 . На думку апелянта,  окрім перевищення дозволеної швидкості руху,  ОСОБА_2  ще й порушив п. 2.З/Б ПДР України. Крім того, під час складення протоколу не було застосовано відео фіксацію, не були допитані свідки, не були заміряні сліди гальмування та направлені події на проходження медичної експертизи на предмет знаходження в стані алкогольного або іншого сп`яніння водії транспортних засобів. Зазначає, що для встановлення обставин ДТП його захисником було заявлено клопотання про призначення по справі судової - авто технічної експертизи, проте суд відмовив у задоволенні вищезазначеного клопотання, чим порушив вимоги закону. Просить скасувати постанову суду від 1 жовтня 2020 року та закрити провадження у справі відносно нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника – адвоката Левицької Ю.В. на підтримку доводів апеляції, потерпілого ОСОБА_2 , який категорично заперечував вимогам апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону.
Як слідує з матеріалів справи, 31.07.2020 р. о 18 год. 30 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MITSUBISHI LANCER, д/н НОМЕР_1 , на 8 км а/д НОМЕР_2 рухався зі сторони м.Запоріжжя в сторону с.Розумівка Запорізького району Запорізької області, виконуючи поворот ліворуч в с.Розумівка Запорізького району Запорізької області, не надав переваги автомобілю ЗАЗ 110207, д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку зі сторони с.Біленьке Запорізького району Запорізької області в сторону м.Запоріжжя, в результаті чого, трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок ДТП автомобілі були пошкоджені, та в свою чергу по інерції автомобіль MITSUBISHI LANCER, д/н НОМЕР_1 розвернуло та ще здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ д.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 , який був теж пошкоджено. ОСОБА_1 порушив п.п.2.3. Б, 16.1 Правил дорожнього руху України.

За результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Незважаючи на позицію ОСОБА_1 щодо не визнання провини, вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП була встановлена не тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 31 липня 2020 року серії ОБ № 101637, який складено уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст.254-256 КУпАП, а й на підставі наявних у справі схеми місця ДТП від 31 липня 2020 року, фотознімків з місця ДТП, аналізу пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Апеляційний суд визнає вказані докази достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 31 липня 2020 року та інкримінуються ОСОБА_1 .
Перевіряючі доводи апелянта щодо порушення Інструкції та ст. 256 КУпАП при складанні протоколу відносно  ОСОБА_1 , апеляційною інстанцією встановлено відсутність таких порушень.
Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 101637від 31 липня 2020 року відносно  ОСОБА_1 складений уповноваженою на те особою, поліцейським СРПП Волковим О.В., який діяв в межах повноважень, наданих Законом України «Про Національну поліцію» та відповідає вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.
Твердження щодо недостовірних даних про учасника ДТП у протоколі слід визнати технічною опискою.
Крім того, в суді апеляційної інстанції  ОСОБА_1 не спростовував факту дорожньо-транспортної пригоди за його участю.
Отже, наявність технічної описки, з урахуванням підтверджуючих обставин ДТП за участю водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , не здатна спростовують висновок щодо винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні за ст. 124 КУпАП.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі стосовно порушень Правил дорожнього руху з боку потерпілого ОСОБА_2 не заслуговують на увагу, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається у межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення, який у даному випадку складений відносно ОСОБА_1 і суд перевіряє дії даного водія на предмет порушення Правил дорожнього руху та наявності або відсутності прямого причинного зв`язку із діями водія та наслідками ДТП.

Докази, які містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення з достатністю відтворюють подію ДТП і свідчать, що видимість руху для ОСОБА_1 , з місця де ним виконувався маневр повороту ліворуч нічим не обмежувалася, що давало ОСОБА_1 можливість впевнитись перед здійснення вказаного маневру у його безпечності, проте цього зроблено не було, в результаті чого і сталася ДТП.

Отже, будь-яких об`єктивних даних з приводу створення аварійної обстановки, технічної неможливості уникнення водієм ОСОБА_1 зіткнення матеріали справи не містять. 

При цьому, саме невиконання ОСОБА_1 вимог п.п.2.3. Б, 16.1 ПДР перебувають у причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою.
Відповідно до пп. б п. 2.3 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 16.1 Правил дорожнього руху України перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками.
З огляду на матеріали справи, зокрема, схеми місця ДТП, підписаної її учасниками власноруч та без зауважень, розташування транспортних засобів після події ДТП, локалізацію та характер отриманих автомобілями технічних пошкоджень, пояснень водіїв, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1  порушень вимог п.п. 2.3 Б, п.16.1 ПДР України та про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про процесуальне порушення через відмову суду першої інстанції у задоволенні клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи не схиляють суд апеляційної інстанції до висновку про необґрунтованість оскаржуваного рішення. 
Так, призначення експертизи є правом суду, а не його обов`язком та згідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях. 
Наявні у розпорядженні суду матеріали дозволяли зробити висновок щодо дій водія ОСОБА_1  тапричинно-наслідкового зв`язку з подією ДТП на підставі наявних доказів, які слід визнати достатніми.
Доводи апеляції щодо бездіяльності працівників поліції не заслуговують на увагу, оскільки не є предметом розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Бездіяльність працівників поліції апелянтом не була оскаржена в установленому Законом порядку.
Місцевим суд, з посиланням на докази знайшов підтвердженими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини дорожньо-транспортної пригоди, що доводи апеляції не спростовують.
Отже, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 1 жовтня 2020 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник