ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" грудня 2020 р.           Справа№ 910/35/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Владимиренко С.В.
суддів:            Ходаківської І.П. 
          Корсака В.А. 
 
при секретарі   Островерха В.Л.
за участю представників зазначених в протоколі від 08.12.2020
розглянувши у відкритому      судовому засіданні      у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» 
на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 (повний текст складено 07.04.2020)
у справі №910/35/20  (суддя Чинчин О.В.)
за позовом           Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування»
про стягнення 258 059,94 грн 
ВСТАНОВИВ:
Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» про стягнення 186   659,96 грн пені, 71   399,98 грн штрафу, 3   870,90 грн судового збору та 1   400,00 грн судових витрат.  
В обґрунтування позову позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору поставки №20/05/42 від 25.03.2019 та Додаткової угоди №1 в частині поставки продукції. За порушення строків поставки позивачем нараховано відповідачу на підставі п. 7.2 Договору поставки №20/05/42 від 25.03.2019 пеню у розмірі 186   659,96 грн за період з 31.05.2019 по 04.12.2019 та 7% штрафу у розмірі 71   399,98 грн.    
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі №910/35/20 позов Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» про стягнення 258   059,94 грн задоволено частково.  Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» пеню в розмірі 174   210,37 грн, штраф у розмірі 71   399,98 грн, судовий збір у розмірі 1 948,49 грн. В іншій частині позову відмовлено. 
Ухвалюючи рішення місцевим господарським судом встановлено порушення відповідачем строку поставки та, перевіривши правильність нарахування пені, суд дійшов висновку про стягнення пені у розмірі 174 210,37 грн за період з 31.05.2019 по 04.12.2019 та 7% штрафу у розмірі 71   399,98 грн.             
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі №910/35/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.  
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на відсутність своєї вини через непогодження позивачем креслення на виливку «Коуш» у належній (письмовій) формі, оскільки вказані креслення є саме вимогами щодо предмета договору, його якості та технічних характеристик.
Крім того, апелянт зазначає, що листом від 10.07.2019 №3160/14 позивачем запропоновано виготовити виливки «Коуша» за розробленими позивачем кресленнями, що, на думку апелянта, є прийняттям пропозиції про продовження строку поставки продукції згідно листів від 28.05.2019 №267 та від 07.06.2019 №289. 
Таким чином, на переконання апелянта, строк поставки продовжено на строк дії Договору.   
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2020 у справі №910/35/20 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Владимиренко С.В.,  суддів Ходаківської І.П., Демидової А.М. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 у справі №910/35/20 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020  у справі №910/35/20 залишено без руху.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі № 910/35/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на 10.11.2020. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, пояснення, клопотання до 25.10.2020.           
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 у справі №910/35/20 клопотання представника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш», ОСОБА_1 , про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Визначено, що судове засідання по справі №910/35/20, призначене на 10.11.2020, відбудеться у режимі відеоконференції.          
27.10.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов письмовий відзив Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування», який надіслано поштою 23.10.2020, отже вважається таким, що поданий у встановлений судом строк. 
Позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі № 910/35/20 залишити без змін, посилаючись на те, що у Договорі №20/05/42 сторонами погоджено предмет Договору, а саме: найменування, кількість та якість продукції, яка підлягає постачанню. Таким чином, за наявності всіх істотних умов Договору, відсутні підстави вважати його неукладеним. 
Як вказує позивач, апелянтом не надано належних доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення його від відповідальності за вчинення господарського правопорушення. За умовами Договору №20/05/42 саме на відповідача покладений обов`язок до початку виготовлення продукції забезпечити розробку креслень на виливку «Коуш» згідно з кресленням на готовий виріб №2001.010.01 та надання його на погодження покупцю, проте надані відповідачем креслення не відповідали умовам Договору у зв`язку із чим позивач неодноразово надавав свої зауваження до креслень. Після тривалих перемовин стосовно креслень, позивачем листом від 10.09.2019 №3160/14 направлено відповідачу креслення виливки з усіма необхідними розмірами та технічними вимогами, що не суперечать графічному зображенню. Таким чином, саме через не усунення відповідачем зауважень до креслення виливки сталося прострочення зобов`язання. 
Щодо предмету Договору, то враховуючи те, що Договір укладено за результатами проведення процедури закупівлі, до складу тендерної документації був включений кресленик готового виробу 2001.010.01 «Коуш» з метою надання потенційному учаснику процедури закупівлі та виробнику виливки «Коуша», тобто для його заготовки, інформації щодо кваліфікаційної належності виробу, технічних вимог до нього, методів його контролю та, відповідно, уявлення щодо складності та відповідальності відповідного виробу та жорстких вимог щодо заготовки для нього. 
Крім того, позивач зазначає, що продовження строку постачання, на яке посилається апелянт, не відповідає вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», а тому включення таких умов є неможливим.   
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 у зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М. на лікарняному з 03.11.2020, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/35/20 колегію суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді - Євсіков О.О.,  Ходаківська І.П. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі № 910/35/20  прийнято до провадження вказаною колегією суддів. Розгляд апеляційної скарги по справі №910/35/20 призначено на 01.12.2020 на 12:00.           
На адресу Північного апеляційного господарського суду 13.11.2020 надійшло клопотання від представника Державного підприємства «національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергомаш» в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon».
Враховуючи перебування судді Євсікова О.О. у відпустці з 23.11.2020, здійснити процесуальні дії у визначеному складі суду неможливо. 
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 у зв`язку з перебуванням судді Євсікова О.О. у відпустці з 23.11.2020, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/35/20 колегію суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді - Корсак В.А,  Ходаківська І.П.           
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2020 у справі №910/35/20 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі № 910/35/20  прийнято до провадження вказаною колегією суддів. Клопотання представника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергомаш» в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon» задоволено. Визначено, що судове засідання в режимі відеоконференції відбудеться 01.12.2020 о 12:00.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі №910/35/20 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020  у справі № 910/35/20  відкладено на 08.12.2020 о 13:10. Клопотання представника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» ОСОБА_1, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. 
Представник позивача      у судовому засіданні 08.12.2020 заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі № 910/35/20 залишити без змін.  
Відповідач своїх представників в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 
Відповідно до ч.ч. 1-4, 7 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Цей термін може бути скорочений судом у випадку, коли цього вимагає терміновість вчинення відповідної процесуальної дії (огляд доказів, що швидко псуються, неможливість захисту прав особи у випадку зволікання тощо). Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. 
Частиною 12 ст. 270 ГПК України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши вимоги та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.  
25.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» «Постачальник» та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» «Покупець» укладено Договір поставки № 20/05/42 (далі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити в передбачені даним договором строк Покупцю: виливка «Коуш» 35 ХГСЛ, ДСТУ 8781:2018 (креслення на готовий виріб №2001.010.01) в кількості 26 штук за ціною 32 692,3077 грн. за штуку без ПДВ, загальною сумою 1 020 000,00 грн. з ПДВ, у строк до 31.05.2019, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказану Продукцію.(т.1, а.с.12-18). 
Згідно п.1.2 Договору Постачальник зобов`язується до початку виготовлення продукції забезпечити розробку креслення на виливку «Коуш» згідно з кресленням на готовий виріб № 2001.010.01 (додаток № 1 до договору) та надати його Покупцю для узгодження.
Покупець зобов`язується розглянути отримане від Постачальника креслення та у випадку наявності зауважень - повідомити про них Постачальника, який повинен забезпечити їх усунення (п. 1.3 Договору). 
Згідно з п.2.1 Договору якість продукції, що поставляється за цим договором, повинна відповідати ДСТУ 8781:2018 та кресленню на виливку «Коуш», узгодженому Покупцем в порядку, передбаченому в пунктах 1.2 та 1.3 цього Договору, та підтверджуватися документом про якість з інформацією про виконаний контроль, виданим підприємством-виробником або іншим правомочним органом.
Постачальник зобов`язаний дотримуватися у процесі виготовлення та поставки продукції встановлених для неї технічних норм та стандартів (ГОСТ, ОСТ, ДСТУ, ТУ тощо), у тому числі тих, що вказані у Договорі (п. 2.2 Договору).
Відповідно до п. 2.4 Договору Постачальник гарантує відповідність продукції, що постачається за цим Договором, вимогам ДСТУ 8781:2018 та кресленню на виливку «Коуш», узгодженому Покупцем в порядку, передбаченому в п.1.2. та 1.3. Договору.
Приймання продукції за якістю та кількістю провадиться Покупцем шляхом проведення вхідного контролю за діючими у Покупця процедурами (п. 2.5 Договору). 
Згідно з п. 3.1 Договору загальна сума Договору складає 1   020 000,00 грн.
За умовами п. 4.1 Договору оплата поставленої продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника, зазначений в даному Договорі, протягом 90 днів після завершення приймання продукції за якістю, за результатами якого встановлено її належну якість (зокрема, проходження вхідного контролю за прийнятою у Покупця процедурою).  
Умовами п.п.  5.1, 5.6 Договору встановлено, що поставка продукції за цим Договором здійснюється до 31.05.2019 партіями відповідно до заявок Покупця, в яких зазначається кількість продукції, що постачається, та строки її поставки. У разі ненадання заяви Покупцем продукція, зазначена в п. 1.1. цього Договору, в будь-якому разі повинна бути поставлена Постачальником не пізніше 31.05.2019.
Згідно з п. 5.3 Договору за пропозицією Постачальника строк поставки, визначений відповідно до п. 5.1 Договору, може бути змінений за згодою Покупця шляхом направлення Постачальнику заявки з новим строком поставки способами,  зазначеними у п. 5.2 Договору.
Відповідно до п. 5.7 Договору продукція відвантажується на умовах DDP (ІНКОТЕРМС 2000) м. Енергодар, Запорізька обл., Отримувач: відокремлений підрозділ «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом». Відвантажувальні реквізити Покупця: м. Енергодар, Запорізька обл., вул. Промислова, 52, ЗСК ВП АЕМ, склад металу. 
У п. 5.8 Договору сторони встановили, що продукція, що постачається, повинна супроводжуватися наступними документами: а) товарно-транспортною накладною; б) у випадку, якщо стандарти. технічні умови або інша документація про якість продукції не опублікована в загальнодоступних виданнях - копіями вказаної документації; в) документом про якість; г) рахунком. 
Згідно з п. 6.2 Договору Покупець має право, зокрема, у випадку порушення Постачальником зобов`язань за цим Договором - застосувати оперативно-господарську санкцію у вигляді відмови від встановлення на майбутнє господарським відносин з Постачальником, а також оперативно-господарську санкцію у вигляді відмови від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного Постачальником. 
Постачальник зобов`язаний, зокрема, забезпечити поставку продукції у строки, встановлені цим Договором (п.6.3 Договору).
За умовами п. 7.2 Договору за порушення строків поставки продукції, визначених відповідно до п. 5.1., 5.5., 5.6. цього Договору, та/або недопоставку продукції Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно поставленої та/або недопоставленої продукції за кожен день прострочення, а у випадку, якщо прострочення поставки складає більше 30 днів, Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Якщо в результаті допущеного прострочення та/або недопоставки поставка продукції втратить інтерес для Покупця, він має право відмовитись від прийняття продукції та вимагати відшкодування завданих збитків. 
Цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє 2 роки (п. 10. Договору).
Цей Договір може бути у будь-який час розірвано за згодою сторін відповідно до ст. 188 ГКУ, 651 ЦКУ шляхом підписання сторонам угоди про розірвання Договору (п. 11.4 Договору). 
Додатком № 1 до Договору є креслення на готовий виріб № 2001.010.01. (а.с. 18)  
Додатковою угодою № 1 від 29.03.2019 до Договору внесено зміни до п.п. 1.1. 3.1 Договору та встановлено, що загальна сума Договору складає 1   019 999,76 грн,  в іншій частині Договір залишено сторонами без змін. (т.1, а.с. 19).
Відповідач звернувся до Позивача з листом №267 від 28.05.2019 щодо продовження строку поставки до 27.06.2019 у зв`язку із тривалим погодженням креслення на виливку виробу. (т.1, а.с. 20).
Листами №284 від 05.06.2019, №291 від 07.06.2019, №297 від 14.06.2019, №321 від 05.07.2019 відповідач просив позивача узгодити креслення № 2001.010.01 на виготовлення відливок виробу. (т.1, а.с. 21-26). 
З матеріалів справи вбачається, що позивач листом №2493/14 від 05.06.2019 надіслав на адресу відповідача зауваження до креслення від 13.05.2019 і від 21.05.2019 та вказав, що попередні зауваження відповідачем не були враховані; на кресленику відсутнє позначення поверхонь, що наведені у технічних вимогах (на попередньому кресленику деякі поверхні були проставлені від руки); відсутність розмірів, що однозначно визначають геометрію виливки - за наданим кресленням неможливо проконтролювати виливку при вхідному контролі і неможливо визначити розміри припусків на обробку. (т. 1, а.с. 29-31). 
07.06.2019, враховуючи прострочення поставки продукції за Договором, позивач надіслав на адресу відповідача претензію №2533/15 від 06.06.2019 щодо сплати штрафних санкцій (пеня у розмірі 7   140,00 грн за період з 31.05.2019 по 06.06.2019) та поставку продукції. (т. 1, а.с. 77-79).
Вказана претензія залишена відповідачем без задоволення, оскільки поставка продукції вчасно не відбулась через непогодження креслень, при цьому відповідач просив позивача продовжити строк поставки виливки «Коуш» до 27.06.2019. (т.1, а.с. 80-81).   
Позивач листом-відповіддю №2575/21 від 10.06.2019 (на листи відповідача від 05.06.2019 №284, від 07.06.2019 №291) повідомив відповідач про неможливість узгодження креслень через велику кількість зауважень, оскільки креслення не відповідає вимогам до виробу, та не містить повної інформації, необхідної для виготовлення, контролю та подальшої обробки виробу. (т.1, а.с. 33).  
Крім того, позивач листом №2676/14 від 14.06.2019 запрошував фахівців відповідача на нараду з технічними фахівцями Відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» щодо узгодження креслення. (т.1, а.с. 35). 
Листом №3160/14 від 10.07.2019 позивач запропонував відповідачу у рамках виконання робіт за Договором виготовити виливки «Коуша» за розробленим КТВ ВП АЕМ креслеником у зв`язку із тим, що процес погодження кресленика затягнувся. (т.1, а.с. 37). 
Листом №331 від 17.07.2019 відповідач повідомив позивача про погодження виготовити виливки «Коуша» за розробленим КТВ ВП АЕМ креслеником та повідомив про орієнтовний графік поставки продукції. (т.1, а.с. 27). 
Представниками позивача на підставі листа № 343 від 20.08.2019 в присутності представників відповідача проведено огляд двох виливок та встановлено, що за результатами візуального, вимірювального та ультразвукового контролю представлені виливки потребують допрацювання, про що складено протокол огляду, підписаний без зауважень як представниками сторін. (т.1, а.с. 82)
Угодою від 05.12.2019 сторони погодили відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України, п. 11.4 Договору розірвати Договір з моменту набуття чинності даною угодою. (т.1, а.с. 76).  
Спір виник внаслідок порушення умов Договору відповідачем щодо поставки продукції. 
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України   (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених   статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з п.1 ч. 2   ст. 11 ЦК України   підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК  України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VIII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №922-VIII) договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону №922-VIII цей Закон застосовується: до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень; до замовників, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону №922-VIII договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. (п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону №922-VIII). 
В силу ст. 5 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» від 08.02.1995 № 39/95-ВР (далі - Закон №39/95-ВР) основними принципами державної політики у сфері використання ядерної енергії та радіаційного захисту є, зокрема, пріоритет захисту людини та навколишнього природного середовища від впливу іонізуючого випромінювання; забезпечення при використанні ядерної енергії мінімального рівня утворення радіоактивних відходів. 
Виливки, які є предметом Договору, призначені для виготовлення «Коушів» тяжних, які є елементом армування попередньо напружених залізобетонних конструкцій АЕС та у ВП ПЕМ використовується для виготовлення канатів арматурних систем переднапруження захисних оболонок ядерних реакторів атомних електростанцій Обладнання, для виготовлення якого закуповувались відливки, є елементом АЕС, важливим для безпеки, відноситься до 1 (найвищої) категорії відповідальності за ядерну та радіаційну безпеку та має середній строк служби не менше 30 років. Виконання робіт у сфері ядерної енергетики законодавчо та нормативно передбачає жорсткі вимоги до забезпечення якості виконання робіт. Забезпечення та управління якістю є одним з необхідних організаційно-технічних принципів забезпечення безпеки у ядерній енергетиці. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 34 Закону №39/95-ВР постачальник - юридична особа, яка виконує функції, пов`язані з проектуванням, виробництвом, постачанням, будівництвом або наданням інших послуг у сфері використання ядерної енергії. Постачальник несе відповідальність за якість виконаних робіт і наданих послуг. Конкретні умови та межі відповідальності обумовлюються у контракті між ліцензіатом і постачальником.   
Судом встановлено, що відповідач зобов`язання за Договором не виконав, виливку «Коуш» 35 ХГСЛ, ДСТУ 8781:2018 (креслення на готовий виріб №2001.010.01) в кількості 26 штук у строк до 31.05.2019 позивачу не поставив. 
Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. 
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.  Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. (ч.ч. 1, 2 ст. 217 ГК України).
Згідно зі ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
За статтею 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
За умовами п. 7.2 Договору за порушення строків поставки продукції, визначених відповідно до п. 5.1., 5.5., 5.6. цього Договору, та/або недопоставку продукції Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно поставленої та/або недопоставленої продукції за кожен день прострочення, а у випадку, якщо прострочення поставки складає більше 30 днів, Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Якщо в результаті допущеного прострочення та/або недопоставки поставка продукції втратить інтерес для Покупця, він має право відмовитись від прийняття продукції та вимагати відшкодування завданих збитків. 
Разом з цим, за загальним правилом відповідно до ч. 1   ст. 651 ЦК України   зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.      
Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. 
Позивачем заявлено до стягнення 71   399,98 грн - 7 % штрафу та 186   659,96 грн - пені за період з 31.05.2019 по 04.12.2019, враховуючи угоду про розірвання від 05.12.2019. 
Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Приписами ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Водночас, хоча законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду, однак його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу такого строку не може бути змінений за згодою сторін. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №910/4164/17, від 22.11.2018 у справі №903/962/17, від 07.06.2019 у справі №910/23911/16 та від 13.09.2019 у справі №902/669/18, від 20.08.2020 у справі №  902/959/19.
Таким чином, перебіг строку нарахування пені у даних правовідносинах починається з 01.06.2019, оскільки поставка мала відбутись 31.05.2019, а датою закінчення строку нарахування пені є 01.12.2019, що за підрахунком апеляційного господарського суду становить 183 днів, з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України.  
Враховуючи те, що відповідачем не поставлено продукцію на загальну суму 1   019   999,76 грн, то до стягнення підлягає 71   399,98 грн - 7 % штрафу, за розрахунком: 1   019   999,76 грн х 7%, та пені у розмірі 186   659,96 грн, за розрахунком: 1   019   999,76 х 0,1% х 183, за період з 01.06.2019 по 01.12.2019. 
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Позивачем не подано апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі №910/35/20 в частині відмови у стягненні пені на суму 12   449,59 грн, а тому суд апеляційної інстанції здійснює перегляд судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.   
При цьому, помилковість висновку суду першої інстанції щодо періоду, за який підлягає стягненню пеня та її розрахунку, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 269 ГПК України щодо меж апеляційного перегляду та не оскарження позивачем рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні пені на суму 12   449,59 грн, не призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Доводи апелянта про те, що порушення строку поставки відбулось через відсутність погодження позивачем креслення, апеляційним господарським судом до уваги не приймається, оскільки за умовами Договору обов`язок по розробці креслення на виливку «Коуш» згідно з кресленням на готовий виріб № 2001.010.01 (додаток № 1 до договору) покладений на Постачальника. 
Умови Договору, який за своєю правовою природою є Договором про публічні закупівлі, не містить такої підстави для звільнення від відповідальності, через непогодження Покупцем креслення. Крім того, у випадку наявності зауважень Покупець зобов`язаний повідомити про них Постачальника, а Постачальник повинен забезпечити їх усунення (п. 1.3 Покупець).  
Щодо листа позивача №3160/14 від 10.07.2019, який на переконання апелянта, є свідченням про продовження строку поставки продукції, до зазначене також не заслуговує на увагу апеляційного господарського суду з огляду на наступне. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
За загальним правилом відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.  Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. 
При цьому, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі. (п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону №922-VIII). 
Таким чином, лист позивача №3160/14 від 10.07.2019 не може розцінюватись апеляційним судом як доказ на продовження строку поставки через невідповідність приписами ч.ч. 1-4 ст. 188 ГК України, ч.ч. 1-2 ст. 651 ЦК України, ч. 2 ст. 652 ЦК України.    
Згідно з ч. 1   ст. 73 ГПК України   доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1      ст.      74 ГПК України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1   ст. 86 ГПК України   суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст.ст.   76,   77 ГПК України   належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ч.4   ст. 236 ГПК України   при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 4   ст. 11 ГПК України   суд застосовує при розгляді справ   Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод   1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.
В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
Апеляційним господарським судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню. 
Відповідно до   ст. 276 ГПК України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020  у справі №910/35/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» задоволенню не підлягає.
Згідно   ст. 129 ГПК України   судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування». 

Керуючись ст. ст.   129,   269, 270,   275, 276,   281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі №910/35/20 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі № 910/35/20  - без змін.
2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування». 
3. Матеріали справи №910/35/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
         4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

            Повний текст постанови складено 10.12.2020.  

Головуючий суддя                                                            С.В. Владимиренко 

Судді                                                                                І.П. Ходаківська

                                                                                В.А. Корсак