Ухвала
Іменем України
 
09 грудня 2020 року
м. Київ       
Справа № 740/2463/20
Провадження № 51-5873ск20
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 липня 2020 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року,
встановив:
Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 липня 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі- КК), та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 08 лютого 2020 року близько 12 години 45 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні закладу торгівлі «Eva» №1406, розташованому за адресою: м. Ніжин, пл. Заньковецької, 8, таємно викрав флакон туалетної води «Versace pour homme», вартість якої становить 922 гривні, чим спричинив потерпілому ТОВ «Руш» матеріальну шкоду на вказану суму.
Окрім цього, 21 лютого 2020 року близько 10 години 50 хвилин, ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні закладу торгівлі «Траш №53», розташованому за адресою: м. Ніжин, вул. Московська, 13, таємно викрав дві банки кави «Tchibo exclusive», загальною вартістю 238 гривень, вісім банок  шпротів «Премія», загальною вартістю 319 гривень 92 копійки, пакет креветок неочищених «Премія», вартість якого 249 гривень, чим спричинив потерпілому ТОВ «Траш» матеріальну шкоду на загальну суму 806 гривень 92 копійки.
08 березня 2020 року близько 10 години 57 хвилин, ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні закладу торгівлі «Траш №53», розташованому за адресою: м. Ніжин, вул. Московська, 13, таємно викрав два пакети кави «Черная карта», загальна вартість яких 149 гривень 98 копійок, два пакети кави «Jacobs Monarch», загальною вартістю 316 гривень, чим спричинив потерпілому ТОВ «Траш» матеріальну шкоду на загальну суму 465 гривень 98 копійок.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 липня 2020 року залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 не погоджується із судовими рішеннями, просить змінити їх та призначити засудженому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості. Захисник стверджує, що  засуджений визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті злочину, відшкодував матеріальну шкоду шляхом повернення майна. Наголошує, що судами першої та апеляційної інстанцій не було взято до уваги дані про особу засудженого, який є інвалідом третьої групи та має ряд тяжких захворювань, утримує матір пенсіонерку та дружину інваліда другої групи. Захисник наголошує на тому, що з огляду на відсутність обтяжуючої обставини, враховуючи інформацію про особу засудженого наявні підстави для пом`якшення призначеного йому покарання. 
Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 2 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) з наступних міркувань.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочині та правильність кваліфікації його дій за частиною 2 статті 185 у касаційній скарзі не оспорюється.
Доводи касаційної скарги захисника про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого через суворість, є необґрунтованими з огляду на наступне.
Положеннями статті 50 КК визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Згідно статті 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у статті 65 КК, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як убачається із копії судового рішення, долученого до касаційної скарги, суд першої інстанції при призначені покарання ОСОБА_6 врахував ступінь тяжкості вчинення злочину, особу винного, який раніше неодноразово судимий, не працює, одружений, інвалід третьої групи, посередньо характеризується за місцем проживання. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття, а обставиною, що його обтяжує, – рецидив злочинів. 
З такими висновками місцевого суду погодився і апеляційний суд, який переглядаючи судове рішення за апеляційною скаргою захисника за доводами, аналогічними наведеними у касаційній скарзі, дійшов висновку, що призначене покарання за частиною 2 статті 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 
Поміж іншого, апеляційний суд взяв до уваги, що засуджений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий (8 разів), вчинив нове кримінальне правопорушення через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі за попереднім вироком, що переконливо свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому не знайшов підстав для пом`якшення засудженому покарання, з чим погоджується і касаційний суд.
Отже, покарання, призначене  ОСОБА_5 є справедливим та домірним вчиненому. Переконливих аргументів, які б свідчили про наявність підстав для зміни судового рішення, касаційним судом не встановлено. 
Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника та вважає, що у відкритті провадження слід відмовити.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 липня 2020 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3