Номер провадження: 22-ц/813/153/20 
Номер справи місцевого суду: 495/7071/18
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       23.11.2020 року                                                                 м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,
при секретарі - Сороколет Ю.С.,
переглянувши справу №495/7071/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності за апеляційною скаргою представника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_1 рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2019 року у складі судді Прийомової О.Ю., -
в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернувшись 7 серпня 2018 року до суду з вищеназваним позовом, вказали, що є співвласниками 27/100 часток домоволодіння, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 . Посилаючись на недосягнення з іншими співвласниками домоволодіння згоди щодо здійснення права спільної часткової власності на нерухоме майно, позивачі на підставі статті 364 ЦК України просили: 
виділити в натурі 27/100 часток домоволодіння, що розташоване за адресом: АДРЕСА_1 , які складаються з житлового будинку літ. «А» 2-1 коридор, 2-2 житлова, 2-3 житлова, 2-4 санвузол, 2-5 коридор, 2-6 кухня загальною площею 53,9 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м, будівлі магазину літ. «Л» загальною площею 17,9 кв.м, торговельною площею 17,9 кв.м, які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з припиненням права спільної часткової власності; 
визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності як на об`єкт нерухомого майна, а саме на домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. «А» 2-1 коридор, 2-2 житлова, 2-3 житлова, 2-4 санвузол, 2-5 коридор, 2-6 кухня загальною площею 53,9 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м, будівлі магазину літ. «Л» загальною площею 17,9 кв.м, торговельною площею 17,9 кв.м, що розташоване за адресом: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.2-10).
Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 8 серпня 2018 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.44-45).
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 листопада 2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду (т.1 а.с.74-75).
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2019 року постановлено справу розглядати в порядку заочного розгляду (т.1 а.с.125-126). 
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2019 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, в задоволенні позову відмовлено (т.1 а.с.129-135).
Висновок суду мотивовано тим, що згідно експертного дослідження №866/2018, виконаного судовим експертом Дзінька А.І., при наявності окремого виходу на приквартирну земельну ділянку технічно можливо виділити частку об`єкта нерухомого майна - домоволодіння, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , згідно фактичного користування у складі ізольованих приміщень житлового будинку літ. «А» 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 загальною площею 53,9 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м, а також при наявності окремого виходу на приквартирну земельну ділянку (вулицю) технічно можливим виділити частку об`єкта нерухомого майна - домоволодіння, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , згідно фактичного користування у складі будівлі магазину літ. «Л». Проте, згідно правовстановлюючих документів на належну позивачам частку домоволодіння, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 27/100 часток нерухомого майна складаються з: житлового будинку літ. «А» 2-1 коридор, 2-2 житлова, 2-3 житлова, 2-4 санвузол, 2-5 коридор, 2-6 кухня, загальною площею 53,9 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м, гаражу літ. «В», сараю літ. «В», сараю літ. «М», літньої кухні літ. «З», сараю літ. «К», будівлі магазину літ. «Л» в загальному користуванні сарай літ. «Г», споруди №1, 3-6, І-Ш. Питання щодо технічної можливості виділу в натурі гаражу літ. «В», сараю літ. «В», сараю літ. «М», літньої кухні літ. «З», сараю літ. «К», що входять до складу 27/100 часток спірного домоволодіння, не вирішувалось. В справі відсутні належні та допустимі докази не порушення прав інших співвласників виділом частки, відсутні докази звернення співвласників для нотаріального посвідчення договору про виділ у натурі частки з нерухомого майна та, відповідно, відмова нотаріуса у посвідченні договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення вимог (т.1 а.с.139-148).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в тому, що відповідачі не надали до суду відзиви на позов, тому висновок суду про не надання доказів того, що права відповідачів порушені, безпідставний. Позивачі не можуть звернутися до нотаріуса, так як не мають жодних контактів та відносин з відповідачами, тому висновок суду про не підтвердження звернення до нотаріуса та відсутність відмови нотаріуса у посвідченні договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна безпідставний. З матеріалів справи та доказів, які надані позивачами на обґрунтування заявлених вимог, вбачається, що при виділі належних часток позивачам у спільній частковій власності для цього наявна технічна можливість, оскільки кожен із належних учасникам справи об`єктів відокремлений один від одного, до них проведені інженерні комунікації тощо, будь-яких ризиків для погіршення стану майна, що перебуває у спільній частковій власності відсутні, при виділі у натурі часток позивачів із майна спільної часткової власності можливо присвоїти окрему юридичну (поштову) адресу, однак суд цих обставин не врахував. 
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
Відзиви на апеляційну скаргу не подано. 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.
За даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресом: АДРЕСА_1 знаходиться об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 1139970451103), а саме домоволодіння (об`єкт житлової нерухомості), що складається з: житлового будинку загальною площею 176,8 кв.м житловою площею 114,1 кв.м літ. «А», житлового будинку загальною площею 47,8 кв.м, житловою площею 24,5 кв.м літ. «Д», гаражу літ. «В», літньої кухні літ. «З», сараїв літ. «М», «К», «І», «Г», будівлі магазину літ. «Л», споруд №1,3-6, І-Ш.
На вказаний об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 1139970451103) за адресом: АДРЕСА_1 , зареєстровано право приватної спільної часткової власності, де:
23/100 частки - власник ОСОБА_3 на підставі Договору дарування, посвідченого 17 травня 2000 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Чухрай Т.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №2928; 
27/200 частки - власник ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 15 червня 1998 року виконкомом Білгород-Дністровської міської ради на підставі розпорядження від 15 червня 1998 року №5923;
27/200 частки - власник ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 15 червня 1998 року виконкомом Білгород-Дністровської міської ради на підставі розпорядження від 15 червня 1998 року №5923; 
23/400 частки - власник ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 2 березня 2000 року виконкомом Білгород-Дністровської міської ради на підставі розпорядження від 2 березня 2000 року №7078;
23/400 частки - власник ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 2 березня 2000 року виконкомом Білгород-Дністровської міської ради на підставі розпорядження від 2 березня 2000 року №7078;
23/400 частки - власник ОСОБА_8 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 2 березня 2000 року виконкомом Білгород-Дністровської міської ради на підставі розпорядження від 2 березня 2000 року №7078;
23/400 частки - власник ОСОБА_9 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 2 березня 2000 року виконкомом Білгород-Дністровської міської ради на підставі розпорядження від 2 березня 2000 року №7078;
27/200 частки - власник ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого 19 вересня 2012 року виконкомом Білгород-Дністровської міської ради га підставі рішення від 14 вересня 2012 року №623; 
27/200 частки - власник ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого 19 вересня 2012 року виконкомом Білгород-Дністровської міської ради га підставі рішення від 14 вересня 2012 року №623 (т.1 а.с.16-20).
Вказані дані відповідають даним станом на 31 грудня 2012 року комунального підприємства «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» (т.1 а.с.21-22).
Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 19 вересня 2012 року, ОСОБА_2 є власником 27/200 часток та ОСОБА_1 є власником 27/200 часток домоволодіння, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , яке складається з: 
житлового будинку загальною площею 176,8 кв.м житловою площею 114,1 кв. м літ. «А», 
житлового будинку загальною площею 47,8 кв.м, житловою площею 24,5 кв.м літ. «Д», 
гаражу літ. «В», 
літньої кухні літ. «З», 
сараїв літ. «М», «К», «І», «Г», 
будівлі магазину літ. «Л», 
споруд №1,3-6, І-Ш.
У свідоцтві зазначено, що 27/100 часток домоволодіння складаються з житлового будинку літ. «А» 2-1 коридор, 2-2 житлова, 2-3 житлова, 2-4 санвузол, 2-5 коридор, 2-6 кухня) загальною площею 176,8 кв.м житловою площею 114,1 кв.м, гаражу літ. «В», літньої кухні літ. «З», сараю літ. «М», сараю літ. К», будівлі магазину літ. «Л», в загальному користуванні сарай літ. «Г», споруди №1,3-6, І-Ш. Свідоцтво видано замість Свідоцтва про право власності від 2 лютого 1998 року та Свідоцтва про право на спадщину від 11 липня 2009 року (т.1 а.с.23, 24).
Згідно Висновку експертного дослідження №866/2018 складеного 9 липня 2018 року судовим експертом Дзінька А.І. (Свідоцтво №1681 від 11 квітня 2014 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) на замовлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , експертом досліджувались два питання:
1.Чи існує технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити 27/100 часток об`єкту нерухомого майна - домоволодіння, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , згідно фактичного користування у складі ізольованих приміщень житлового будинку літ. «А» 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 загальною площею 53,9 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м, гараж літ. «В», сарай літ. «М», літня кухня літ. «З», сарай літ. «К»?
2.Чи існує технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити 27/100 часток об`єкту нерухомого майна - домоволодіння, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , згідно фактичного користування у складі будівлі магазину літ. «Л»?
Тобто, на вирішення експерта ставились питання щодо виділу з домоволодіння для двох співвласників в дві окремі одиниці приміщень, що входили в 27/100 часток домоволодіння, а не щодо виділу з домоволодіння для двох співвласників в одну окрему одиницю приміщень, що входили в 27/100 часток домоволодіння. 
За результатами дослідження на поставлені питання дано наступні висновки:
       відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва при наявності окремого виходу на приквартирну земельну ділянку технічно можливо виділити частку об`єкта нерухомого майна - домоволодіння, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , згідно фактичного користування у складі ізольованих приміщень житлового будинку літ. «А» 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, загальною площею 53,9 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м;
       відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва при наявності окремого виходу на приквартирну земельну ділянку (вулицю) технічно можливо виділити частку об`єкта нерухомого майна - домоволодіння за адресом: АДРЕСА_1 , згідно фактичного користування у складі будівлі магазину літ. «Л» (а.с.38-42).
Правовстановлюючі документи на земельну ділянку за адресом: АДРЕСА_1 в справі відсутні. Такі документи не було надано й для експертного дослідження. За даними технічного паспорта, виготовленого КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» станом на 6 червня 2018 року, площа ділянки вказана 1223 кв.м. За даними дослідження житловий будинок літ. «А» перебуває в незадовільному технічному стані, при якому експлуатація елементів будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту; будівля магазину літ. «Л» перебуває у доброму технічному стані, при якому пошкоджень і деформацій немає, є окремі несправності, що не впливають на експлуатацію елемента і усуваються під час ремонту.
В результаті вивчення наданої технічної документації по 27/100 часткам житлового будинку літ. «А» (в складі приміщень житлового будинку літ. «А») експертом встановлено наступне: досліджені приміщення житлового будинку використовуються як житлова нерухомість на законних підставах; технічний стан досліджуваних приміщень визначений як незадовільний; приміщення забезпечені інженерними комунікаціями (електрозабезпеченням, опаленням) та є відокремленими від інших приміщень житлового будинку; приміщення мають вихід на приквартирну земельну ділянку. 
В результаті вивчення наданої технічної документації по 27/100 часткам житлового будинку літ. «А» (в складі приміщень магазину літ. «Л») експертом встановлено наступне: досліджені приміщення житлового будинку використовуються як нежитлова нерухомість на законних підставах; технічний стан досліджуваних приміщень визначений як добрий; приміщення забезпечені інженерними комунікаціями (електрозабезпеченням), приміщення розташоване в відокремленому будинку (т.1 а.с.38-42). 
Позовні вимоги пред`явлено про виділ у натурі 27/100 часток домоволодіння, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , при цьому опис домоволодіння, з якого пред`явлено вимоги про виділ частки, рівно як і опис частки не відповідають Свідоцтву про право власності на нерухоме майно, НОМЕР_1 , виданого 19 вересня 2012 року виконкомом Білгород-Дністровської міської ради, та даним Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Так, вимоги не містять зазначення у складі домоволодіння, з якого виділяється частка, житлового будинку літ. Д», який також в ходить в склад домоволодіння, та гаражу літ. В», літньої кухні літ. «З», сараїв літ. «М», «К», «І», «Г», споруд №1,3-6, І-Ш.
На дані обставини суд першої інстанції вказав обґрунтовано.
Позивачами в обґрунтування заявлених вимог надано Висновок експертного дослідження №866/2018 від 9 липня 2018 року, складений експертом Дзінька А.І., однак експертом на замовлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дано відповідь про технічну можливість виділу 27/100 часток домоволодіння у складі двох окремих об`єктів, а саме:
ізольованих приміщень житлового будинку літ. «А» 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, загальною площею 53,9 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м; 
       будівлі магазину літ. «Л».
Тобто, експертне дослідження не узгоджується з позовними вимогами, не містить висновків щодо інших складових домоволодіння, можливість відокремлення таких у натурі з огляду на те, що приміщення, які перебувають у фактичному володінні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , знаходяться між частками інших співвласників. 
       Виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності врегульовано статтею 364 ЦК України. 
Виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності проводиться в договірному чи судовому порядку. 
       Відповідно до положень частини 4 статті 364 ЦК України договір про виділ у натурі частки з нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. 
       Тобто, у розумінні договірного порядку після отримання висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна співвласникам необхідно звернутися до нотаріуса для укладення договору про виділення у натурі частки з об`єкта нерухомого майна та його нотаріального посвідчення. Укладення договору про виділ частки у натурі припиняє спільну часткову власність для особи, частка якої виділяється за цим договором. У випадку якщо між учасниками спільної часткової власності виникають спори щодо виділу частки спільного майна у натурі, співвласник, який бажає такого виділу має право звернутися до суду з позовом про виділення у натурі частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності. 
       Отже, судовий порядок виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності, вимагає наявність доказів порушення прав позивача, оскільки статтею 3 ЦПК України встановлено, що суд захищає лише оспорювані, порушені або невизнані права. Посилаючись на статтю 364 ЦК України, співвласнику необхідно враховувати, що згідно частини 4 цієї статті договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Таким чином, питання виділу у натурі частки домоволодіння перш за все має вирішуватися у договірному порядку.
       Згідно зі статтею 5 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження; про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус виносить постанову.
       Отже, посилання суду першої інстанції на доцільність отримання перед зверненням до суду відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії є цілком обґрунтованим, так як позивачі, обираючи судовий порядок, мають довести неможливість виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності в договірному порядку, що між учасниками спільної часткової власності має місце спір щодо виділу частки спільного майна у натурі тощо.
       Доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд безпідставно зазначив про те, що не доведено наявність спору між учасниками спільної часткової власності, не приймаються, оскільки саме по собі посилання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на відсутність у них контактів та відносин з іншими співвласниками не вказує на наявність спору.
       Не вжиття заходів для вирішення питання виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності, нотаріальним посвідченням договору про виділ частки, мало наслідком те, що позов до суду подано до співвласників, які наразі є померлими особами. Так, померлими є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , коло спадкоємців цих осіб, оформлення спадкових прав на належні померлим частки у спільному майні тощо не з`ясовувалось. Померлі особи відзив на позов надати суду не можуть. 
       Суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, дав належну оцінку доказам, наданим позивачами в обґрунтування заявлених вимог, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.
Підставі для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову наразі відсутні. 
Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
       Учасники справи в судове засідання 29 жовтня 2020 року завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; представник ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у відсутність; позивач ОСОБА_2 судову повістку на 29 жовтня 2020 року отримала, заяв про відкладення розгляду справи не подала; від інших учасників справі (крім померлих) заяв про відкладення розгляду справи також не надійшло; справа в провадженні суду з липня 2019 року; учасники справи мали достатньо процесуального часу для надання суду письмового обґрунтування власних позицій. З огляду на те, що оголошені в країні карантинні заходи не мають прогнозованості у своєму продовженні надалі, у справі, яка наразі переглядається, наявні для прийняття рішення матеріали, то справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 23 листопада 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова