ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" грудня 2020 р.           Справа№ 910/18244/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Зубець  Л.П.
суддів:            Пономаренка  Є.Ю. 
          Мартюк  А.І. 
 
секретар судового засідання: Пастернак О.С.

представники учасників справи не з`явилися
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Акціонерного товариства "Українська залізниця" 

на рішення          Господарського суду міста Києва
від                              21.07.2020 (повний текст складено - 03.08.2020) 
у справі                    №910/18244/19 (суддя - Ващенко Т.М.)

за позовом                    Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго"
до                              Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про                              стягнення 373 927, 20 грн

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" (надалі - позивач, АТ "ДТЕК Дніпроенерго") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі - відповідач, скаржник, Залізниця) про стягнення 373 927, 20 грн.
Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань із своєчасної доставки вантажу, протягом липня-вересня 2019 року, за договором про надання послуг №00076/ЦТЛ-2018 від 16.02.2018, що є порушенням ст. 41 Статуту залізниць України.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі №910/18244/19 позов задоволено повністю. 
Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача штраф в розмірі 373 927, 20 грн та 5 608, 91 грн судового збору.
Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт прострочення терміну доставки вантажу із сторони відповідача на суму заявлених вимог, відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу у вказаному розмірі є обґрунтованою, доведеною та документально підтвердженою, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач (скаржник) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі №910/18244/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Стягнути на користь відповідача судові витрати.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також наявна невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Відтак, оскаржуване судове рішення у цій справі ухвалене із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом не прийнято до уваги той факт, що позивачем невірно розраховано штрафні санкції, оскільки відсотки штрафу повинні відраховуватись від провізної плати, яка зазначається у графі 31 залізничної накладної, а не з суми, яка міститься у графі 34 накладних.
Скаржник зазначає про те, що для виконання зобов`язання щодо складання комерційних актів, згідно статтею 129 Статуту залізниць України необхідний певний час, а саме 1-2 доби, на який повинен подовжуватись термін доставки, що також не враховано судом першої інстанції.
Водночас Залізниця вважає неправомірно задоволеною суму штрафу у розмірі 3 920, 40 грн, за накладною №46798724 (досильна), основна накладна №51544294, оскільки власником колії та його контрагентами претензій на ці вагони за вказаними накладними, за несвоєчасну доставку вантажів Залізниці не пред`явлено.
Окрім того, у тексті апеляційної скарги скаржником викладено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, з обґрунтуванням причин такого пропуску.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя (суддя-доповідач) - Зубець Л.П., судді: Пономаренко Є.Ю., Мартюк А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі №910/18244/19 залишено без руху для надання часу скаржнику на усунення недоліків поданої скарги.
29.10.2020 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої останнім долучено докази оплати судового збору у законодавчо встановленому розмірі. Також, в тексті заяви скаржником викладено клопотання про поновлення процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку задоволено, поновлено скаржнику пропущений процесуальний строк на усунення недоліків поданої скарги та апеляційне оскарження судового рішення. Відкрито апеляційне провадження у справі №910/18244/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 08.12.2020.
Зазначеною вище ухвалою суду, зупинено дію оскаржуваного рішення до винесення судом апеляційної інстанції судового акта за результатами розгляду справи №910/18244/19.
Також роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.
Позивач у порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України скориставшись своїм правом, подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд залишити скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
Зокрема у своєму відзиві позивач зазначає про те, що про причини затримки вантажу, які дають право Залізниці на збільшення терміну доставки та, тривалість цієї затримки, повинно бути відображено (зроблена відмітка) в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції. Водночас у спірних накладних така відмітка відсутня. Відповідно, наявність підстав, що давали б відповідачу право на збільшення терміну доставки вантажу, є недоведеною.
Позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що останнім відповідно до спірних залізничних накладних сплачено Залізниці 2 119 501, 80 грн за послуги перевезення вантажу, а стягувана сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу менша в п`ять разів, тобто жодним чином не може вважатися присуджений до стягнення штраф надмірно великим, як стверджує скаржник.
У судове засідання 08.12.2020 учасники справи представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.
При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов`язок суду відкласти апеляційний розгляд справи. За висновками суду неявка представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.
Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи. 
В силу приписів статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).
Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників сторін.
Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
У судовому засіданні 08.12.2020 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, 16.02.2018 між відповідачем (Перевізник) та позивачем (Замовник) укладено Договір №00076/ЦТЛ-2018 (надалі - Договір), предметом якого згідно з пунктом 1.1. є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги.
Відповідно до пункту 1.2. Договору поняття перевезення вживається у такому значені - послуга, в процесі надання якої Перевізник зобов`язується доставити довірений Замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а Замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим Договором порядку. Перевезення оформляється залізничною накладною відповідно до цього Договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №317 від 26.03.2009, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356 (надалі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажі, затверджених наказом Міністерства транспорту України №873 від 09.12.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за №1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (надалі - УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (надалі - КОТІФ) відповідно.
Поняттям послуги пов`язані з організацією перевезення вантажів вживається у значенні - послуги, що надається Перевізником Замовнику, у тому числі на підставі окремої заявки з переліку, погодженого Сторонами у Додатку №1 до Договору.
Відповідно до пункту 1.3. Договору надання послуг за цим Договором підтверджується залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.
Згідно з п. 8.1. Договору сторони домовились про використання електронного документообігу.
За умовами п. 8.5.1. Договору Замовник формує електронний перевізний документ (надалі - ЕПД) та передає їх Перевізнику через АС Клієнт - УЗ не пізніше часу пред`явлення вантажу для приймально-здавальних операцій відповідно до режиму роботи товарної контори станції.
Відповідно до пункту 8.5.4. Договору підтвердження приймання вантажу до перевезення за ЕПД проводиться шляхом проставляння в ЕПД дати приймання вантажу до перевезення та накладання ЕЦП. На вимогу Замовника Перевізник засвідчує дату приймання вантажу до перевезення шляхом проставляння календарного штемпелю в роздрукованій копії ЕПД. Друк паперової копії ЕПД накладної виконується замовником або на його вимогу Перевізником.
У пункті 12.1. Договору сторонами погоджено, що Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання Замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ", або вчинення Замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії Договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей Договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього Договору.
На виконання умов Договору, Залізницею протягом липня-вересня 2019 року на адресу АТ "ДТЕК Дніпроенерго" (вантажоодержувач ДТЕК Запорізька ТЕС - відокремлений структурний підрозділ АТ "ДТЕК Дніпроенерго") було доставлено та відвантажено вугільну продукцію за поданими до матеріалів справи залізничними накладними.
Позивач зазначає, що під час здійснення вказаного перевезення вантажу, відповідачем було допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на поданих залізничних накладних, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного пунктом 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000.
Відтак, посилаючись на порушення термінів доставки вантажу, позивач звернутися до господарського суду з даним позовом про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу Залізницею відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог, оскільки факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений та документально підтверджений.
Здійснивши перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо задоволення позову в повному обсязі, оскільки здійснивши перевірку розрахунку позивача, місцевим господарським судом залишено поза увагою, що сума штрафу обрахована з порушенням норм законодавства.
Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Статтею 909 Цивільного кодексу України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу (стаття).
За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань (стаття 307 Господарського кодексу України).
Частиною 1 статті 919 Цивільного кодексу України передбачено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.
Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).
Спеціальне законодавство про залізничний транспорт загального користування регулюється Законом України "Про транспорт", Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 за №457 (надалі - Статут), та іншими актами законодавства України, зокрема Правилами обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №865/5086 (надалі - Правила).
Статтею 6 Статуту передбачено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом (частини 1, 2, 5 статті 23 Статуту).
Статтею 41 Статуту визначено, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.
Згідно з пунктом 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.
У пункті 2 розділу I Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317 (далі - Збірник тарифів) визначено, що тарифи, збори та плати, наведені в цьому Збірнику, застосовуються на всіх лініях залізниць широкої, вузької та європейської колій мережі залізниць України загального користування, що включені в постійну експлуатацію, для всіх суб`єктів господарювання (фізичних та юридичних осіб), які беруть участь у процесі організації та здійснення перевезень вантажів залізничним транспортом.
Державні регульовані тарифи встановлюються на: внутрішні та міжнародні (експорт та імпорт) вантажні перевезення, що здійснюються на лініях широкої та європейської колій загальної мережі залізниць України; користування вагонами і контейнерами перевізника; роботи і послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких наведено в розділі III цього Збірника (пункт 3 розділу I Збірника тарифів).
Згідно з пунктом 5 розділу I Збірника тарифів розрахунки за перевезення вантажів, роботи і послуги, пов`язані з ними, щодо яких не встановлені державні регульовані тарифи, проводяться за вільними тарифами, які визначаються суб`єктами господарювання за згодою сторін у порядку, що не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції. Перелік видів перевезень, робіт і послуг, які виконуються за вільними тарифами, наведено в табл. 5 пункту 32 розділу II цього Збірника.
Тарифи застосовуються при визначенні плати за перевезення вантажів вантажною і великою швидкістю та пасажирськими поїздами за відстань залізницями України: у внутрішньому сполученні - від станції відправлення до станції призначення, які відкриті для виконання комерційних операцій згідно з Тарифним керівництвом N 4 залізниць України (пункт 6 розділу I Збірника тарифів).
Пунктами 9, 11 розділу I Збірника тарифів передбачено, що плата за користування вагонами (контейнерами) та збори нараховуються за ставками, які діяли в ті дні, коли надавалися послуги. Додаткові витрати, пов`язані з перевезенням вантажу, не передбачені тарифами і викликані причинами, що не залежать від перевізника, нараховуються за ставками, що діють на дату виникнення цих витрат. Плата за перевезення визначається згідно з Правилами застосування тарифів, наведеними в розділі II цього Збірника.
Відповідно до пункту 1.1 розділу II Збірника тарифів для розрахунку плати за перевезення вантажів, у тому числі рейкового рухомого складу, порожніх контейнерів, за супроводження та охорону вантажів і за проїзд провідників потрібно визначити належність вагона (контейнера) - перевізника, власний або орендований, у якому пред`являється до перевезення вантаж або перевезення у порожньому стані, і вибрати тарифну схему. При перевезенні вантажів у вагоні перевізника, крім транспортерів, базова ставка плати визначається як сума інфраструктурної (далі - І) для вагонів перевізника та вагонної (далі - В) складових плати (тарифу) (підпункт 1.1.5 пункту 1.1). Після встановлення номера тарифної схеми, що відповідає даному виду відправки та перевезенню, звернутись до таблиць розділу IV цього Збірника, в яких наведені базові ставки плати за перевезення відповідно до відстані перевезення (підпункт 1.1.11 пункту 1.1). Після визначення плати за перевезення визначити суму додаткових зборів (підпункт 1.1.14 пункту 1.1). 
Згідно з пунктами 1.1, 1.2 Правил, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.
Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок. 
Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п. 2.1. Правил).
Пунктом 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажів визначено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.
Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажів).
Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (пункт 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажів).
У разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України (стаття 23 Закону України "Про залізничний транспорт").
Згідно зі статтею 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.
Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.
Відповідно до Інформаційного листа ВГСУ України № 01-06/420/2012 від 04.04.2012 нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб. Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.
Пунктом 8 Правил видачі вантажів встановлено, що оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на прострочення відповідачем строків доставки вантажу, у зв`язку з чим, просив суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 373 927, 20 грн.
При цьому судом апеляційної встановлено, що доводи позивача підтверджуються календарними штемпелями на накладних, доданих до позовної заяви, по яким вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.
Так, з матеріалів справи вбачається, що вантаж прибув з порушенням строків доставки вантажу, а саме:
Вантаж у напіввагонах №№ 60595733, 60697976, 65284127, 63094411, 60027216, 60520376, 61077541, 56990591, 62658554, 59432278, 63245872, 66690918, 65298457, 53526703, 56874902, 54039433, 59726752, 53542940, 54038724, 56009939, 53529467, 61014536, 56085871, 56041056, 53748406, 63360465, 55332753, 62966478, 56674302, 61868568, 56487101, 56958515, 61884334, 56125552, 60364403, 63253959, 63243588, 61974937, 67431981, 56434624, 59416891, 60027943, 61298642, 63553648, 63469969, 63553580, 63553606, 63553531, 63603708, 63604110, 60415965, 56190317, 56443005, 53599858, 56969942, 53187761, 56100712, 56124324, 64021637, 63148878, 63397277, 63179881, 63030167, 63121735, 67851535, 62152657, 61541777, 68367671, 61525226, 68119650, 68367937, 63717573, 61995411, 61924932, 62235809, 63091821, 68119551, 63149355, 63007587, 56332489, 52518081, 60459773, 63659114, 53541249, 63949341, 63314140, 62008222, 56990609, 53526919, 62965256, 53171047, 56673940, 53420360, 52514874, 56758972, надійшов на адресу вантажоодержувача із запізненням на 2 доби, що підтверджується залізничними накладними №№ 50535913, 50634633, 50634708, 45008307, 45008349, 45008430, 50744531, 50745124, 50745157, 50750660, 50744564, 50750868, 50786284, 50786516, 50786532, 50790468, 50790492, 50790518, 50790526, 50883354, 50883388, 51153161, 51153195, 51157469, 51309540, 51309565, 51309573, 51317170, 42371724, 42371732, 42380790, 51544294, 51544328, 40450934, 40455164 та досильними залізничними накладними №№ 50541325, 47926324, 47926332, 50603851, 45370004, 45370012, 45370020, 46026662, 45867470, 46277083, 42377424, 46798724.
Вантаж у напіввагонах №№ 53166500, 56871106, 54038781, 65258329, 60357803, 59724377, 53530036, 62008115, 52576675, 56995293, 56871536, 53513172, 52515723, 56970304, 68128305, 56971252, 56957640, 53533501, 61014254, 56857154, 56316524, 56178742, 53541744, 55662928, 54750625, 61984985, 56082043, 64058068, 67197772, 52814738, 67197830, 56218381, 62813381, 56994585, 56360811, 62625421, 63007025, 65489379, 56336837, 55328066, 53533881, 62522149, 56229446, 60029568, 63298889, 56394448, 56124167, 53524740, 59727206, 68744770, 67861815, 56872666, 53504718, 61671970, 53544979, 53587069, 53518759, 56738115, 53565719, 52832649, 56937337, 53535563, 63315618, 63094254, 63305536, 63897912, 56035116, 55341416, 58916727, 60462306, 62643580, 63094783, 61907366, 56355407, 55020853,56964562, 55329338, 55340160, 56485915, 56626930, 61910170, 63987705, 63565543, 59472654, 63246078, 63162960, 50067297, 56740004, 56968043, 56558356, 58698549, 52367109 надійшов на адресу вантажоодержувача із запізненням на три доби, що підтверджується залізничними накладними №№ 50616234, 50617992, 50621101, 50621127, 50621135, 50621150, 50623099, 50883388, 50885219, 50885920, 50885938, 51036937, 51037505, 51037513, 51037521, 41830589, 51144095, 51148054, 51148088, 51148260, 51148369, 51148377, 51148385, 51149193, 51149219, 51221034, 51225845, 51291284, 51294163, 51299923,  51299931, 51300283, 51300317, 51300333, 51300374, 51303162, 51303170, 4683237, 46832390, 51455046, 51459154, 51461796, 51461887 та досильними залізничними накладними №№ 50601996, 50599919, 46599908, 50889666, 45867447, 46026647, 46026654, 46133294, 51232973, 46454773, 51301778, 51328086, 51320752, 46798625, 46687034, 46687026, 46687018. 
Вантаж у напіввагонах №№ 62059415, 67156513, 63246318, 63163372, 63659056, 64020829, 56873789, 56954969, 56326622, 56372089, 56090137, 53013934, 61867131, 56236557, 56132103, 56062433, 56217128, 58919382, 61908257, 59765107, 63659924, 63041446, 67197822, 56854326, 53498366, 56740046, 56626526, 64054687, 59083386, 56420128, 63028971, 55590640, 65026627, 66787086, 60679628, 64175631, 63666010, 52527629, 63889521, 56619448, 63129209, 56557416, 62198239, 56628423, 53541439, 63486674, 63487888, 63425128, 61014478, 60457959, 56865942, 67197665, 56291313, 60030178, 61654208, 64021744, 51806032, 62257225, 59675959, 54752555, 63991681, 63665848 надійшов на адресу вантажоодержувача із запізненням на чотири і більше діб, що підтверджується залізничними накладними №№ 50616234, 50619204, 50744531, 50744556, 50745132, 50750827, 50783323, 50790534, 50790542, 50790559, 50824531, 50826510, 50839000, 51019073, 51037547, 51037554, 51037562, 51037570, 51037588, 42020016, 51202521, 51247682, 51266211, 51737674, 51743359, 51743375, 51743391, 51743409, 51743417, 51743433, 47374723, 47374731, 1756443, 51756450, 51760189, 51762029, 51762037 та досильними залізничними накладними №№ 45111077, 50627603, 45369873, 45369865, 45369840, 45369832, 50783364, 45523222, 50841170, 45432853, 50604479, 41450040, 46356986, 51266906.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційної інстанції вважає необгрунтованими доводи відповідача в апеляційній скарзі, в частині того, що термін доставки вантажу повинен бути збільшений на час тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці, зокрема у зв`язку з виявленням невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у перевізному документі.
Відтак, місцевим господарським судом правомірно не прийнято до уваги та відхилено зазначені доводи, оскільки відповідач не надав до матеріалів справи жодного доказу, яким було б підтверджено, що за спірними накладними відправником або одержувачем було допущено порушення, яке призвело до затримки доставки вантажу, або відсутня вина залізниці. Навпаки, з наданих відповідачем Актів вбачається, що причиною затримки вантажу була нестача вантажу.
Водночас, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про правильність обчислення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею, виходячи із загальної суми платежів відображеної у графі 34 залізничної накладної, зазначивши при цьому, що наданий позивачем розрахунок відповідає, зокрема, приписам статті 116 Статуту, пункту 3.2 Договору, який укладений позивачем та відповідачем.
Проте, колегія суддів не може погодитися з даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Статутом залізниць та Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом визначено різновиди платежів, що сплачуються відправником вантажу на користь залізниці за перевезення вантажу до станції призначення, а саме тариф на перевезення вантажу як "провізна плата" за перевезення вантажу у вагонах перевізника, власному чи орендованих вагонах або перевезення вагонів у порожньому стані, що не включає вартості робіт і послуг залізниці, пов`язаних з перевезенням вантажу (суми зборів), а також "інші платежі", які включають збори за виконання робіт та надання послуг залізницею, пов`язаних з перевезенням вантажів (плата за користування вагонами перевізника, плата за проїзд провідників, плата за охорону та супроводження), та додаткові витрати під час перевезення вантажу, не передбачені тарифами та зумовлені причинами, що не залежать від залізниці як перевізника.  
Отже, законодавцем розмежовано поняття "провізна плата", яка є регульованим державою тарифом за надання залізницею послуг з перевезення вантажів, та "інші платежі", що справляються за надання (виконання) інших, пов`язаних з перевезенням послуг і робіт.
У графі 34 залізничної накладної відображається загальна сума платежів, сплачених відправником на користь залізниці та зазначених у графах 31-33, 35-37 такого перевізного документа, в тому числі провізної плати, як плати за перевезення, та зборів за роботи і послуги, надані залізницею під час перевезення вантажу. 
Пунктом 116 Статуту залізниць визначено шкалу розрахунку штрафу, що підлягає до сплати залізницею одержувачу вантажу за порушення термінів його доставки, розмір якого залежить від кількості прострочених діб доставки вантажу та розраховується у відсотковому співвідношенні від суми провізної плати, сплаченої відправником на користь залізниці-перевізника.
Так, сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею обчислюється, виходячи із даних щодо суми провізної плати, зазначеної у конкретній залізничній накладній (графа 31), на підставі якої здійснювалося перевезення вантажу залізничним транспортом, що узгоджується з приписами частини 3 статті 313 ГК України, пунктів 6, 23 Статуту залізниць, пункту 1.2. Правил оформлення перевізних документів, пункту 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажів.
Аналогічна правова позиція викладена у Постанові об`єднаної палати Верхоного Суду від 21.02.2020 у справі №910/1524/19.
Отже, здійснивши власний розрахунок штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею виходячи від суми провізної плати, зазначеної у графі 31 залізничних накладних: 
№51247682 (затримка 4 доби) - 3 902, 40 грн;
№42371724 (затримка 2 доби) - 4 464, 80 грн;
№51317170 (затримка 2 доби) - 3 956, 40 грн;
№50745124 (затримка 2 доби) - 1 382, 20 грн;
№51148377 (затримка 3 доби) - 1 382, 20 грн;
№50634633 (затримка 2 доби) - 659, 40 грн;
№50634708 (затримка 2 доби) - 659, 40 грн;
№50617992 (затримка 3 доби) - 1 300, 80 грн;
№51144095 (затримка 3 доби) - 1 318, 80 грн;
№42371732 (затримка 2 доби) - 5 581, 00 грн;
№42380790 (затримка 2 доби) - 5 581, 00 грн;
№41830589 (затримка 3 доби) - 4 464, 80 грн;
№51291284 (затримка 3 доби) - 1 382, 20 грн, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог у ромірі 337 891, 80 грн, що становить (373 927, 20 грн заявлена сума нарахованого штрафу - 36 035, 40 грн надлишок штрафу, неправомірно заявлений позивачем).
Таким чином, апеляційний господарський суд здійснивши розрахунок штрафу з урахуванням встановлених сум провізної плати, вважає обґрунтованою і арифметично вірною суму штрафу у загальному розмірі 337 891, 80 грн.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з АТ "Українська залізниця" на користь АТ "ДТЕК Дніпроенерго" суми штрафу у розмірі 337 891, 80 грн.
Суд першої інстанції при прийнятті оскарженого рішення наведеного не врахував, не повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, дійшов передчасного висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Відповідно до ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути  належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати  обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі №910/947/17.
Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Частиною 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України встановлено , що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, частково найшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, у зв`язку з чим на підставі п. 1 ч. 1, ч. 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає частковому скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям в частині скасування нового рішення про відмову у задоволенні позову, та відповідно зміні мотивувальної та резолютивної його частин.
Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
На підставі п. 2 ч. 1, ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат наступним чином: за подачу позову судовий збір покладається на позивача в частині відмови в задоволенні позову, в частині задоволення позову на відповідача, за подачу апеляційної скарги судовий збір підлягає стягненню з сторін пропорційно задоволенним вимогам.
Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі №910/18244/19 задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі №910/18244/19 скасувати в частині стягнення штрафу в розмірі 36 035, 40 грн, прийнявши в цій частині нове рішення, про відмову в задоволенні у цій частині позовних вимог.
3. Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі №910/18244/19 викласти наступним чином.
"Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (69006, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20, ідентифікаційний код 00130872) штраф у розмірі 337 891 (триста тридцять сім тисяч вісімсот дев`яносто одна) грн 80 коп., судовий збір за подання позову в розмірі 5 068 (п`ять тисяч шістдесят вісім) грн 21 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити".
4. Стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (69006, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20, ідентифікаційний код 00130872) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 810 (вісімсот десять) грн 20 коп.
5. Судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 7 603, 16 грн залишити за Акціонерним товариством "Українська залізниця".
6. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.
7. Матеріали справи №910/18244/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 23.12.2020. 

Головуючий суддя                                                            Л.П. Зубець 

Судді                                                                                Є.Ю. Пономаренко

                                                                                А.І. Мартюк