ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1665/20  Номер провадження 33/814/763/20	Головуючий у 1-й інстанції Олефір А. О.  Доповідач ап. інст. Захожай О. І.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожай О.І., при секретарі Радько О.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 27.10.2020,-

ВСТАНОВИВ:
Цією постановою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «Глобинський переробний завод» юридична адреса: 39000 Полтавська область м. Глобине вул. Володимирівська, буд. 203, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , (інші відомості про особі суду не відомі) 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та згідно ст. 38 КУпАП закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку притягнення до відповідальності. 
Згідно з постановою судді, 18 вересня 2020 року головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств харчової промисловості Ільяшенко Г.Г. за результатами позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Глобинський переробний завод» за юридичною адресою: 39000, Полтавська область, м. Глобине, вул. Володимирівська, буд. 203, директором якого є ОСОБА_1 , виявлено вчинення правопорушення: не відкориговано податковий кредит по Додатку 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість» у бік зменшення на суму ПДВ 18558,66 грн., що призвело до завищення суми податкового кредиту по рядку 17 Податкової декларації з податку на додану вартість за звітний період червень 2020 року та завищено суми від`ємного значення по рядку 19 декларації, чим порушено п.п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п. 200.1, 200.4 Податкового кодексу України.
Вказаними діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП. 
Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати в частині визначення його вини та закрити провадження по справі. 
Вказує, що суд першої інстанції в своїй постанові не вказав, які саме дії передбачені ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, вчинено особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважає, що судом недосліджено обставини здійснення правопорушення.
Крім того, зазначає, що закриття провадження в справі з одночасним визнанням особи винною у вчиненні правопорушення не передбачено чинним законодавством. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Також, вважаю можливим закінчити розгляд справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги він був повідомленим належним чином, що підтверджується матеріалами справи та надав заяву про розгляд справи без його участі. 
Так, згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, за обставин, викладених в постанові судді відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.
       Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 211 від 18 вересня 2020 року; копією Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобинський переробний завод» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тисяч гривень по декларації з податку на додану вартість за червень 2020 року з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків №40/28-10-54-07/10/30547403 від 18 вересня 2020 року; копією податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «Глобинський переробний завод» за червень 2020 року; копією квитанції №2 від 17 липня 2020 року подання податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «Глобинський переробний завод» за червень 2020 року.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 211 від 18 вересня 2020 року, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення норм Податкового Кодексу України, та кваліфіковано його дії за ч. 1 ст.163-1 КУпАП.
Об`єктивною стороною ст. 163-1 КУпАП є відсутність податкового обліку; порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Диспозиція цієї статті є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи оподаткування в Україні, зміст та порядок застосування функціональних механізмів.
Такі норми мають загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.
Такий механізм застосування бланкетної норми є визначальним при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а тому є правильним посилання у протоколі №211 від 18 вересня 2020 року на акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за червень 2020 року з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, проведеної відносно ТОВ «Глобинський переробний завод» №40/28-10-54-07/10/30547403 від 18 вересня 2020 року, в якому зафіксовано порушення податкового законодавства, детально наведено конкретні дії та спосіб вчинення вказаних порушень, в результаті чого не відкориговано податковий кредит по Додатку 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість» у бік зменшення на суму ПДВ 18558,66 грн., що призвело до завищення суми податкового кредиту по рядку 17 Податкової декларації з податку на додану вартість за звітний період червень 2020 року та завищено суми від`ємного значення по рядку 19 декларації.
Таким чином, доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не вказано, які саме дії, передбачені ч. 1 ст. 163-1 КУпАП ним вчинено - є безпідставними.
Твердження апелянта, що закриття провадження по справі з одночасним визнанням особи винною у вчиненні правопорушення не передбачено чинним законодавством, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому, вказана норма закону не містить заборони для суду на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження.
Водночас, зі змісту ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на цій підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив встановленого законом строку.
Тобто є очевидним, що для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом, необхідно встановити сам факт вчинення адміністративного правопорушення, що включає в себе чотири складові, в тому числі і суб`єктивну сторону - вину у формі умислу чи необережності.
Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови в частині визнання вини ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2020 року щодо нього, - без змін. 
Постанова апеляційного набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського 
Апеляційного суду: О.І. Захожай