УХВАЛА
30 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 160/1876/20
адміністративне провадження № К/9901/31338/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Рибачука А.І., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 160/1876/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання незаконною та скасування постанови,
УСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН3049/1847/ПН-2/СП-ФС/581 від 25.11.2019 на суму 12 519, 00 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року позов задоволено повністю. 
Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН3049/1847/ПН-2/СП-ФС/581 від 25.11.2019 на суму 12  519, 00 грн., складену у відношенні фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року залишено без змін.
Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року стягнуто з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області залишено без задоволення, а додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року - без змін.
20.11.2020 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 160/1876/20.
Під час вирішення питання щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Верховний Суд зазначає наступне. 
Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі за текстом -  КАС України) визначено види судових витрат. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно з частинами першою і другою  статті 134 КАС України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до  статті 143 КАС України  суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Отже, за загальним правилом питання розподілу судових витрат суд вирішує у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Одночасно  КАС України  передбачені випадки, коли суд може розв`язати питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме:
1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя  статті 143 КАС України);
2) у разі постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста  статті 143 КАС України);
3) якщо це питання не було розв`язане (пункт 3 частини першої  статті 252 КАС України).
У таких ситуаціях суд ухвалює додаткове рішення в порядку, визначеному  статтею 252 цього Кодексу.
З огляду на те, що додаткове судове рішення після його ухвалення стає невід`ємною частиною судового рішення по суті позовних вимог, то, відповідно, порядок його оскарження є таким, як і для рішення по суті, оскільки за його допомогою розв`язуються питання, що хоча й не пов`язані з вимогами адміністративного позову, але які суд має обов`язково розв`язати.
Отже, у процесі розв`язання питання про можливість відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою на додаткове судове рішення вирішальним є надання оцінки можливості касаційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року.  
Статтею 129 Конституції України  передбачено, що однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою  статті 13 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках    - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
За правилами пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України  не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б)  особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно пунктів 6 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта  статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.
Предметом оскарження у даній справі є визнання протиправною та скасування  постанови суб`єкта владних повноважень про накладення штрафу на суму 12  519,  00  грн. 
Зазначена у постанові сума не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У даній справі суд першої інстанції, врахувавши наведені положення КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Натомість Верховний Суд встановив, що касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на наявність обставин, передбачених підпунктами «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України, і такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.
Окрім того, ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі №160/1876/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання незаконною та скасування постанови.
Згідно з пунктом 1 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Беручи до уваги те, що додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року у цій справі з моменту його ухвалення стало невід`ємною частиною основного судового рішення, яке не належить оскаржувати в касаційному порядку, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.
На підставі наведеного вище, керуючись положеннями статей 12, 257, 328, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі №160/1876/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання незаконною та скасування постанови.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	С.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець   А.І. Рибачук