Справа № 759/16074/20                                                                                         Суддя в І-й інстанції  Ясельський А.М.
Провадження № 33/824/4436/2020                                                                             Суддя в II-й інстанції  Ігнатюк О.В.

 
КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД

П О С Т А Н О В А
І м е н е м    У к р а ї н и 
 
25 листопада 2020 року                                                                    м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гончарука О.М., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року на 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 12 вересня 2020 року, близько 23 години 20 хвилин, у м. Києві, по просп. Л. Курбаса, 5, керував автомобілем марки «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість мовлення, блідий колір обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт заперечував факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та присутність свідків на місці події взагалі. Наявний в матеріалах справи відеозапис, на який послався суд першої інстанції, за змістом скарги не відноситься до даної справи та на ньому неможливо ідентифікувати дійових осіб. На думку апелянта, матеріали справи не містять достатньої кількості доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Звернув увагу на те, що у порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України  № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція), у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, без якого вимога пройти відповідний огляд є неправомірною. Окрім цього, апелянт звернув увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення, у порушення вимог ст.256 КУпАП, в графі свідків містить лише їх підписи без їх анкетних даних, а їх пояснення на окремому аркуші не містять серії та номеру протоколу до якого вони відносяться. Крім того, вручена ОСОБА_1 копія протоколу, в графі «пояснення особи та підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» на відміну від оригіналу не містить будь-якої інформації. Наведене, на думку апелянта свідчить про недопустимість протоколу у якості доказу його вини. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Гончарука О.М., які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи цієї скарги і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Висновки судді місцевого суду про винність ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються наступними доказами:
поясненнями ОСОБА_1 , що були ним дані у суді першої інстанції в частині того, що він визнавав факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, пояснюючи це відсутністю часу;
письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що були дані поліцейським при фіксації адміністративного правопорушення, у яких вони підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;
відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної відеокамери поліцейського із якого вбачається, що на вимогу поліцейського ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння;
іншими доказами.
Дослідивши указані докази та давши їм належну юридичну оцінку, суддя дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладенні на нього стягнення та на законних підставах наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КупАП, належним чином мотивувавши своє рішення.
Доводи апелянта про неправомірність вимоги проходження огляду в закладі охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння внаслідок відсутності відповідного направлення у матеріалах справи не ґрунтується на вимогах закону. Так, за змістом вимог розділу IIIІнструкції, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції оформлюється працівником поліції у разі проходження огляду у закладі охорони здоров`я, тобто у випадку погодження водія на проходження такого огляду. При цьому, у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, потреби в оформленні такого направлення немає.
Є такими, що не свідчать про недопустимість у якості доказу і доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення, у порушення вимог ст.256 КУпАП, в графі свідків містить лише їх підписи без їх анкетних даних. Заповнення протоколу про адміністративне правопорушення, без зазначення ідентифікуючих даних свідків має на меті запобігання незаконному впливу на свідків, у зв`язку із чим не може бути підставою для визнання протоколу у якості недопустимого доказу. При цьому, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, підписи свідків збігаються із підписами у поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на окремому аркуші, у зв`язку із чим немає підстав ставити під сумнів те, що ці пояснення відносяться до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а також те, що ці пояснення складені свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Між тим, пояснення свідка ОСОБА_2 містять посилання на серію та номер протоколу про адміністративне правопорушення. Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосуються тих подій, які описані у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , у зв`язку із чим апеляційна скарга у цій частині є необґрунтованою.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що вручена ОСОБА_1 копія протоколу, в графі «пояснення особи та підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» на відміну від оригіналу не містить будь-якої інформації, то ці твердження не могли бути перевірені у ході апеляційного розгляду з огляду на низьку якість долученої ксерокопії протоколу про адміністративне правопорушення врученої ОСОБА_1 .
Таких порушень вимог закону, допущених працівниками патрульної поліції у ході складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , які би мали своїм наслідком визнання цього доказу недопустимим, суд не вбачає.
Не ґрунтуються на матеріалах справи і доводи апеляційної скарги в частині порушень вимог закону із сторони поліцейських у ході фіксації адміністративного правопорушення. Як вбачається із зазначеного вище відеозапису всі дії поліцейських узгоджувались із вимогами нормативних документів, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративного правопорушення. Наданий відеозапис містить достатню кількість даних, якими доводиться факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що у поєднанні із іншими доказами доводить його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                      О.В. Ігнатюк