УХВАЛА

23 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 640/13192/19
адміністративне провадження № К/9901/22075/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Хохуляка В.В.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2020 року у справі №640/13192/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренарт» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про:
- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка полягає у непідготовці та неподанні до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «РЕНАРТ» сум надмірно сплачених грошових зобов`язань у розмірі 508761,00грн.;
- зобов`язання Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві підготувати висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «РЕНАРТ» сум надмірно сплачених грошових зобов`язань у розмірі 508761,00грн. та подати такий висновок для його виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від  18 травня 2020 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Головне управління Державної податкової служби у місті Києві області 27 серпня 2020 року звернулось з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку до Верховного Суду.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження при поданні касаційної скарги позивач вказує на те, що вперше Головне управління Державної податкової служби у місті Києві звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від  31 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від          18 травня 2020 року у справі №640/13192/19 в межах встановленого статтею 329 КАС України строку.

Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2020 року касаційну скаргу позивача було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, оскільки касаційна скарга не містила посилань на конкретні порушення відповідної норми права чи неправильність їх застосування.

Головне управління Державної податкової служби у місті Києві вдруге 27 серпня  2020 року, подало касаційну скаргу у справі №640/13192/19 з пропуском встановленого КАС України строку касаційного оскарження судових рішень.

Доводи позивача про поважність причин пропуску строку при поданні касаційної скарги зводяться до того, що приведення касаційної скарги у відповідність до вимог КАС України (подання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження) та дотримання процесуальних строків касаційного оскарження при первинному зверненні до суду касаційної інстанції є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття касаційної провадження.

Однак, ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) зв`язку з тим, що підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними; статті 330 КАС України, у зв`язку з несплатою судового збору у розмірі визначеному законом, та встановлено заявнику строк на усунення недоліків, терміном у десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, протягом якого особа має право надати суду обґрунтовану заяву про поновлення строку касаційного оскарження, вказавши підстави та надавши відповідні докази, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою у строк визначений законом та документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Вказану ухвалу Верховного Суду було вручено представнику заявника 19 вересня 2020 року, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення №0102930799995.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем на адресу суду направлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій та зазначено аналогічні підстави, вказані відповідачем у заяві про поновлення пропущеного строку при зверненні 27 серпня 2020 року до Верховного Суду.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України (в редакції від 03 жовтня 2017 року) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України  (в редакції від 03 жовтня 2017 року) учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин. 

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання

Отже, особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.

Враховуючи те, що встановлений строк касаційного оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2020 року закінчився 17 червня 2020 року, а також факт повторного звернення відповідача до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, для обґрунтування поважності пропуску строку касаційного оскарження податковому органу слід було надати докази які перешкоджали виконанню вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху при зверненні вперше.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у повторному клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню Державної податкової служби у місті Києві в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2020 року у справі №640/13192/19.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2020 року у справі №640/13192/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	В.В. Хохуляк І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова