ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 2а-1870/10/0770
адміністративне провадження № К/9901/26421/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 
розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Виноградівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2016 року (суддя Андрійцьо В.Д.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року (судді:    Кузьмич С. М. (головуючий), Гулид Р. М., Запотічний І. І.) у справі № 2а-1870/10/0770 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виноградівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, Підприємець) звернулось до суду з позовом до Виноградівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання нечинними податкових повідомлень - рішень 
- №0002431752/0 від 19.03.2010, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб від продажу рухомого майна за основним платежем у розмірі 158   422,84 грн;
- № 0000441752/1 від 14.04.2010, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб від продажу рухомого майна за основним платежем у розмірі 1   127   649,61 грн. 
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що твердження контролюючого органу про отримання позивачем доходу, який визначено в акті перевірки, є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами, а висновок щодо визначення доходу від продажу рухомого майна виходячи з його фактурної вартості не ґрунтується на вимогах чинного законодавства про оподаткування.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Справа розглядалась судами неодноразово.
Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.02.2012 адміністративний позов задоволено. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2015 постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.02.2012 змінено в частині мотивів задоволення адміністративного позову, а в решті - залишено без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.02.2012 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Підставами для скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд суд касаційної інстанції зазначив, зокрема, те, що судами не надано правової оцінки висновкам викладеним в постанові Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07.02.2011 у справі № 1-п-3/11 щодо умисного ухиляння платника податків від нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб за період з 2007 року по 2008 рік, а також спрямованість господарських операцій платника податків на отримання позитивного економічного ефекту.
4. Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року, позов задоволено, оскаржувані податкові повідомлення - рішення визнано протиправними та скасовано.
Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що визначення позивачу податкового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб від продажу рухомого майна, вартість якого визначена контролюючим органом за фактичною вартістю транспортних засобів, здійснено неправомірно. Контролюючий орган не надав доказів які б підтверджували факт отримання позивачем доходу за відчужені транспортні засоби у розмірі, що дорівнює його фактичній вартості.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2016 року, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Підприємця в повному обсязі.
6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем та протягом 2006-2008 років перебував на податковому обліку в ДПІ у Виноградівському районі (Свідоцтво про державну реєстрацію видане 31.03.2006 серія ВОО № 571788). Позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку і звітності та здійснював діяльність у 2006 року "роздрібна торгівля", "посередницькі послуги", у 2007-2008 році "посередництво в спеціалізованій торгівлі іншими товарами", "роздрібна торгівля поза магазинами".
Контролюючим органом було проведено документальну невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо декларування доходів отриманих від здійснення операцій з рухомого майна за період з 01.01.2006 по 31.12.2008, за результатами якої складено акт від 26.01.2010 №9/1752/ НОМЕР_1 .
В акті перевірки викладено висновки про те, що ОСОБА_1 у 2006-2008 роках систематично здійснював господарську діяльність по ввезенню на митну територію України автотранспортних засобів, що підтверджується вантажно-митними деклараціями з метою їх подальшої реалізації та отримання прибутку, а фактична вартість транспортних засобів згідно вантажно-митних декларацій була значно вищою за ціну реалізації. Зокрема, у 2006 році ОСОБА_1 ввезено 9 одиниць транспортних засобів на загальну фактурну вартість 376   069,94 грн. При ввезенні сплачено 165   660,93 грн митних платежів, з огляду на що, загальна вартість ввезених транспортних засобів склала 541   730,87 грн. У 2007 році ОСОБА_1 ввезено 33 одиниці транспортних засобів на загальну фактурну вартість 1   788   696,75 грн, сплачено митних платежів на суму 758   571,49 грн. Загальна фактична вартість ввезених транспортних засобів за 2007 рік склала 2   547   268,24 грн. У 2008 році ОСОБА_1 ввезено 68 одиниці транспортних засобів на загальну фактурну вартість 2   976   723,30 грн, сплачено митних платежів на суму 1   251   587,70 грн. Загальна фактична вартість ввезених транспортних засобів за 2008 рік склала 4   228   311,00 грн.
У поданих деклараціях ФОП ОСОБА_1 визначено доходи від реалізації транспортних засобів за 2006 рік в сумі 1   890,00 грн, за 2007 рік в сумі 6   930,00 грн, за 2008 рік в сумі 14   280,00 грн. Сплачено податку за 2006 рік у сумі 245,70 грн, за 2007 рік - 1   039,50 грн, за 2008 рік - 2   142,00 грн.
З огляду на фактичну вартість ввезених транспортних засобів, реалізація їх за ціною 10,00 грн була значно заниженою, у зв`язку з чим під час проведення перевірки контролюючий орган визначив ОСОБА_1 дохід від реалізації рухомого майна за 2006-2008 роки у розмірі 1   131   076,81 грн.
За результатами перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000441752/0 від 05.02.2010, яким ОСОБА_1 нараховано податку з доходів фізичних осіб за основним платежем у сумі 1   127   649,61 грн. Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням - рішенням, Підприємець оскаржив його в адміністративному порядку за наслідками якого скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення та прийнято нове податкове повідомлення-рішення № 0000441752/1 від 14.04.2010, яким визначено нові строки сплати податкового зобов`язання. 
Також, контролюючим органом проведено невиїзну документальну перевірку Підприємця з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо декларування доходів, отриманих від здійснення операцій з реалізації рухомого майна за період з 01.01.2006 по 31.12.2008, за результатами якої складено акт від 16.03.2010 № 105/1752/ НОМЕР_1 . За наслідками перевірки у зв`язку із додатково встановленою реалізацією транспортних засобів за заниженими цінами відповідачем прийнято нове податкове повідомлення-рішення № 0002431752 від 19.03.2010, яким додатково донараховано податок з доходів фізичних осіб у сумі 158   424,84 грн. 
Також судами встановлено, що відносно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу № 1601210 за ст. 212 Кримінального кодексу України, у зв`язку із ухиленням останнім від сплати податку з доходів фізичних осіб від реалізації ввезених (імпортованих) транспортних засобів за період з 2007-2008 роки. У ході досудового слідства та під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 в період з 2007-2008 роки ввозив на митну територію України автотранспортні засоби як фізична особа, що підтверджується вантажно-митними деклараціями, з метою їх подальшої реалізації. Реалізацію вказаних транспортних засобів ОСОБА_1 проводив на підставі біржових договорів, посвідчених товарною біржою "Укрресурс", де вказував заздалегідь неправдиву суму реалізації транспортних засобів за ціною 10 грн, яка була значно нижчою від фактичної вартості ввезених транспортних засобів, що вказана у вантажно-митних деклараціях. ОСОБА_1 умисно, шляхом приховування об`єкту оподаткування, ухилився від нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб за період 2007-2008 років на загальну суму 257   800,00 грн., що призвело до фактичного ненадходження в державний бюджет коштів у значних розмірах. Як вбачається з постанови Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07.02.2011 у справі № 1-п-3/11, ОСОБА_1 в судовому засіданні 07.02.2011 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 Кримінального кодексу України, визнав повністю. У ході досудового слідства проведено аудиторську перевірку первинних документів від придбання, ввезення (імпорту) та реалізації транспортних засобів ОСОБА_1 . За результатами проведеної перевірки ОСОБА_1 було подано уточнюючу декларацію та повністю погашено заборгованість із сплати належного податку з доходів фізичних осіб, отриманого від діяльності з продажу автомобілів у сумі 257   800,00 грн. Відповідно до квитанції за № ПН63332 від 09.12.2010 ОСОБА_1 на рахунок Виноградівської ДПІ перерахував суму 257   800,00 грн податку з доходу фізичних осіб з продажу рухомого майна, тобто повністю відшкодував завдану ним державі шкоду у вигляді несплачених податків.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. У доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на порушення, які на його думку допущено позивачем, та висновки, які зазначені в акті перевірки, зазначає про безпідставне неврахування судами доводів контролюючого органу щодо заниження позивачем бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб, оскільки позивач здійснив продаж транспортних засобів за заниженими цінами.
9. Підприємцем відзиву (заперечення) на касаційну скаргу надано не було.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
10.1. Пункт 1.2 статті 1.
Дохід - сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна,  інших активів,  що мають вартість,  у тому числі цінних паперів або деривативів,  одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках,  визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами. 
10.2. Підпункт ж) пункту 1.3 статті 1.
Дохід з джерелом його походження з України - будь-який дохід, одержаний платником податку або нарахований на його користь від здійснення будь-яких видів діяльності на території України, у тому числі, але не виключно, у вигляді доходів від продажу рухомого майна, якщо факт зміни власника (продажу об`єкта рухомого майна) підлягає державній реєстрації та/або нотаріальному посвідченню згідно із законом України, або якщо місце вручення такого рухомого майна набувачеві знаходиться на території України.
10.3. Підпункти 3.1.1, 3.1.2 пункту 3.1 статті 3.
Об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний оподатковуваний дохід; загальний річний оподатковуваний дохід з джерелом його походження з України.
10.3. Пункт 4.1 статті 4.
Загальний річний оподатковуваний дохід складається з суми загальних місячних оподатковуваних доходів звітного року, а також іноземних доходів, одержаних протягом такого звітного року. 
10.4. Підпункт 4.2.6 пункту 4.2 статті 4.
До складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються: частина доходів від операцій з майном, розмір якої визначається згідно з положеннями статей 11 - 12 цього Закону.
10.5. Пункт 7.1 статті 7.
Ставка податку становить 15 відсотків від об`єкта оподаткування, крім випадків, визначених у пунктах 7.2-7.3 цієї статті. 
10.6. Пункт 12.1 статті 12.  
Дохід платника податку від продажу об`єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, встановленою пунктом 7.1 статті 7 цього Закону. 
10.7. Пункт 12.2 статті 12.  
Як виняток із  пункту 12.1 цієї статті при продажу одного з об`єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля, мотоцикла, моторолера або моторного (парусного) човна не частіше одного разу протягом звітного податкового року доходи продавця від зазначених операцій  оподатковуються за ставкою розмірі 1 відсотка від вартості такого об`єкта рухомого майна за умови сплати  (перерахування) ним суми державного мита до бюджету або суми  плати  нотаріусу  за  нотаріальне  посвідчення  відповідного договору  до такого посвідчення. 
Дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш ніж одного із зазначених об`єктів, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 7.1 статті 7 цього Закону. 
Зазначені операції відображуються в реєстрі об`єктів рухомого майна.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
11. Дохід платника податку від продажу об`єкта рухомого майна протягом звітного податкового року підлягає оподаткуванню.
При продажу об`єкту рухомого майна (автомобіль, мотоцикл, тощо) дохід продавця від зазначеної операції оподатковується за ставкою розмірі 15 відсотків від вартості такого об`єкта рухомого майна. 
12. Статтею 12 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» визначено порядок оподаткування операцій з продажу або обміну об`єкта рухомого майна. Норми зазначеної статті, як і Закон в цілому, не містить вимог до визначення бази оподаткування при продажу рухомого майна, зокрема не нижче оціночної вартості такого майна, чи вартості майна, розрахованої за звичайними цінами. Тобто Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб», взагалі не покладає обов`язку щодо застосування «звичайної ціни» під час продажу рухомого майна. 
Згідно вимог пункту 12.4 статті 12 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», застосування ставки податку до вартості рухомого майна, розрахованої за звичайними цінами, передбачено лише при обміні об`єктами рухомого майна. 
13. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частина друга статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України).
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
14. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).
15. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про безпідставність визначення позивачу податку з доходів фізичних осіб за 2006 - 2008 роки з операцій з продажу об`єктів рухомого майна.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 в судовому засіданні 07.02.2011 по розгляду матеріалів кримінальної справи порушеної за ст. 212 ч. 1 Кримінального кодексу України (ухилення від сплати податків, зборів, обов`язкових платежів), повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину та повністю відшкодував завдану ним державі шкоду у вигляді несплачених податків (подано уточнюючу декларацію та повністю погашено заборгованість із сплати належного податку з доходів фізичних осіб, отриманого від діяльності з продажу автомобілів у сумі 257   800,00 грн).
Таким чином позивачем сплачено до бюджету податок з доходів фізичних осіб, отриманого від діяльності з продажу автомобілів за 2007-2008 роки.
16. Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб» не містить вимог до визначення бази оподаткування при продажу рухомого майна.
Для визначення ціни (вартості) придбання чи відчуження транспортних засобів контролюючий орган повинен був довести, що така підтверджується належними та допустимими доказами, які крім того відповідають критеріям достовірності та достатності.
Докази на які посилається відповідач, а це дані вантажно - митних декларацій про ввезення транспортних засобів на територію України таким критеріям не відповідають, тому суди правильно не взяли їх до уваги. Не відповідають таким критеріям і посилання на пояснення осіб, які ніби - то придбали ввезені транспортні засоби, крім того, відповідачем не доведено наявність таких.
Поряд з цим суд апеляційної інстанції надав правильну оцінку постанові Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07.02.2011 у справі № 1-п-3/11/, в якій встановлено розмір належного до сплати податку з доходів фізичних осіб, отриманого від діяльності з продажу автомобілів, у сумі 257   800,00 грн, та яка була сплачена Підприємцем.
За таких обставин, висновок відповідача про визначення доходу від продажу рухомого майна виходячи з його фактурної вартості чи пояснень свідків (згідно актів перевірок) не ґрунтується на вимогах чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства про оподаткування, а відтак визначення позивачу податкового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб від продажу рухомого майна здійснено контролюючим органом неправомірно. Відповідачем не надано доказів, що позивачем отримано доход від продажу об`єктів рухомого майна у розмірі з якого контролюючий орган здійснив обрахунок податку на доходи фізичних осіб, згідно оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
17. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Виноградівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року слід залишити без задоволення.
18. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
19. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша стаття 350 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Виноградівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2016 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі № 2а-1870/10/0770 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	І.Я.Олендер І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова