ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 380/2995/20 пров. № А/857/7298/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В.,
                                                                                 Ільчишин Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року (прийняте в порядку спрощеного позовного провадження у м. Львові суддею Кухар Н.А.) в адміністративній справі № 380/2995/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО І КОМПАНІЯ» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

                                                  В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО І КОМПАНІЯ» (далі – ТзОВ «АВТО І КОМПАНІЯ», Товариство) звернулося до суду із вказаним позовом та просило визнати протиправним і скасувати рішення Галицької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 03.02.2020 № UA 209000/2020/700019/2.
Позов обґрунтовувало тим, що відповідач безпідставно відмовив йому у визнанні заявленої митної вартості імпортованого автомобіля, оскільки ним було надано документи, які дають можливість митному органу визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом - за ціною контракту. Також у рішенні про коригування митної вартості товару відповідач не вказує про жодну з обставин, яка дає можливість витребувати додаткові документи.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржила Галицька митниця Держмитслужби, яка вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам митниці, неповно з`ясував обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору та неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права. Тому просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час опрацювання документів, поданих декларантом разом з митною декларацією № UA209180/2020/003866 від 22.01.2020 встановлено, невідповідність заявленої митної вартості вимогам пунктів а) та б) статті VII ГАТТ. 
Так, за результатами вивчення поданих документів встановлено, що перевезення товару здійснювалося транспортним засобом (автомобіль з причепом або напівпричепом). Однак транспортний документ (CMR) до митого оформлення не подавався, а в експортній декларації вказано номер транспортного засобу FB 474HR, що ідентичний до реєстраційного номера, вказаного в реєстраційних документах на оцінюваний автомобіль (від 21.10.2015 № А100584TV15). Отже, неможливо встановити чи справді товар переміщувався до місця перетину кордону України у заявлений спосіб та на заявлених умовах поставки. 
А поданий до митного оформлення висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 008/20 від 16.01.20, виданий судовим експертом Романюком А.М., складений з порушеннями, зокрема п. 5.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092. Вказує, що таблиці не містять фото, що відображали б відповідні пошкодження, у зв`язку з наявністю яких експертом застосовано коефіцієнти, що знижують вартість колісного транспортного засобу.  
Крім того, у наданій до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойс) № 01/01/2020 від 09.01.2020 відсутні відомості щодо терміну оплати, про ставку податку. Відтак цей документ не може слугувати документом, що засвідчує вартість товару. 
Отже, позивач не подав митному органу документів, які підтверджують оплату, а тому і не підтверджено одну із складових митної вартості – ціну, що була фактично сплачена.
З наведених підстав, вважає оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими.

ТзОВ «АВТО І КОМПАНІЯ» подало відзив на апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби, у якому вказало, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, тому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Ним було подано для митного оформлення імпортованого товару передбачені частиною другою статті 53 МК України документи, що містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно зі статтею 58 МК України. Вказує, що апелянт не навів переконливих доказів та заперечень щодо правомірності прийняття оскаржуваного рішення. 

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, у січні 2020 року ТзОВ «Авто і компанія» придбало у Польщі у фірми EUROCAR & COMPANY SP. z о.о. (ul. PL. Wolnica 13 m. 10) транспортний засіб марки BMW модель ХЗ, VIN-код НОМЕР_1 за ціною 13 700 євро.
На підтвердження цього факту купівлі-продажу сторонами 03.01.2020 укладено зовнішньоекономічний договір (контракт), відповідно до якого продавцем видано рахунок-фактуру (інвойс) №01/01/2020 від 09.01.2020, де вказано вартість зазначеного транспортного засобу в сумі 13 700 євро.
Згідно цього рахунку 22.01.2020 ТзОВ «Авто і компанія» здійснило платіж на суму 13700 євро на рахунок продавця - бенефіціара (отримувача) EUROCAR&COMPANY SP. z о.о. (ul. PL. Wolnica 13 m. 10), що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №2 від 22.01.2020 акціонерного банку «Кредобанк».
Напередодні цей автомобіль був придбаний польською фірмою EUROCAR & COMPANY SPOLKA Z ORGANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA, у компанії LeasePlan Italia S.p.A (Sede Legale Viale Adriano Olivetti, 13), що підтверджується копією інвойсу від 26.11.19 номер 19828751 на суму 13 100 євро та комісія на суму 350 євро.
10.01.2020 оформлений Сертифікат про походження товару EUR 1 на транспортний засіб BMW модель ХЗ, VIN-код НОМЕР_1 . 13.01.2020 оформлена митна декларація країни відправлення (MRN) № 20PL402010Е0023181, на вивезення з Європейського Союзу транспортного засобу марки BMW модель ХЗ, VIN-код НОМЕР_1 .
Декларант подав до митного контролю митну декларацію № UA209180/2020/003866 на товар - “Легковий автомобіль, бувший у використанні, призначений для використання на дорогах загального користування: марка: BMW; модель ХЗ; рік випуску - 2015, модельний рік - 2015, дата введення в експлуатацію - 21.10.2015, кузов № НОМЕР_1 , номер двигуна: невизначений, двигун - дизель, об`єм-1995 CM3, потужність - 140 kw, колір - синій, колісна формула - 4x4, місць включаючи водія - 5. Дверей - 5. Країна походження: Європейський союз (EU). 
Сума податків, що підлягали до сплати по вказаній декларації становила 117651,75 грн (інформація відображена у графі 47 та графі В даної митної декларації).
Разом з митною декларацією № UA209180/2020/003866 відповідачу було подано вищезазначені товаросупровідні документи та Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 008/20 від 16.10.20, виданий судовим експертом Романюком А. М., відповідно до якого вартість ввезеного на митну територію України автомобіля BMW; модель ХЗ; ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_1 (без урахування митних платежів, зборів та інших необхідних платежів за його розмитнення та реєстрацію в Україні), становить 365 677,12 грн або 13 681 Євро.
Відповідач скерував позивачу (декларанту) повідомлення такого змісту: “Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України необхідне подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару, - висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Декларант або уповноважена ним особа за власним може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
03.02.2020 відповідач  прийняв Рішення про коригування митної вартості товарів за № UA 209000/2020/700019/2 по митній декларації № UA209180/2020/003866, яким митну вартість легкового автомобіля марки BMW модель ХЗ рік випуску -2015, модельний рік 2015, дата введення в експлуатацію – 21.10.2015 № кузова НОМЕР_1 № двигуна невизначений, двигун дизель об`єм -1995 см3, потужність -140 kw, колір синій, колісна формула 4х4, місць включаючи водія -5, дверей -5,  визначено за 6 (резервним) методом митної вартості.
Згідно з п. 33 рішення № UA209000/2020/700019/2 про коригування митної вартості товарів, обставинами прийняття рішення та джерелами інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості товару, зазначено: “митна вартість, імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з невідповідністю вимогам пунктів а) та б) статті VII ГАТТ. Під час розгляду документів було встановлено таке. Поданий до митного оформлення висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 008/20 від 16.01.2020, виданий судовим експертом Романюком А.М., складений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 зокрема: відповідно до п.5.5 Методики під час технічного огляду КТЗ експерт повинен установити характер і обсяги пошкодження на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою фіксацією шляхом фотографування. Відповідно до ч.  3 ст. 53 Митного кодексу України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: 1) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінювання товару; 2) за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 Митного кодексу України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 26 (ст. 60 МК України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МК України) та методу 2г (ст. 63 МК України) з - причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495 – VI розділ ІІІ. Джерелом інформації для коригування  митної вартості слугував висновок експерта № 008/20 від 16.01.2020 без врахування додаткового зменшення вартості транспортного засобу. Митна вартість становить 16 680,67 євро. 
Відповідно до цього, Галицька  митниця ДМС України винесла Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209180/2020/00056, якою відмовила в митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією № UA209180.2020.003866 від 22.01.2020. У картці відмови зазначено:
“Неможливість завершення митного оформлення, по причині необхідності внесення змін у гр. 12, 45МД (у зв`язку із коригуванням митної вартості товару № 1 після прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA209000/2018/700019/2-03, 02, 202). Декларантом порушено умови декларування передбачені п.1, п.8 ст. 257 Митного кодексу України та наказом Міністерства фінансів України “Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа” від 30.05.2012 № 651) невірно розраховано митну вартість, неправильно заповнена графа 12, 45 ВМД, МКУ №4495 – VI від 13.03.2012, ст. 54, п.6, п.п. 1. 
Роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: “ Необхідно подати нову митну декларацію з дотриманням ч. 2  ст. 263 МК України та з урахуванням причини відмови”.
На виконання вимог Рішення про коригування декларант подав нову митну декларацію, якій присвоєно номер № UА209180/2020/007393, та 05.02.2020 вона була оформлена Галицькою митницею Держмитслужбою.
За цією митною декларацією позивач сплатив податки у розмірі 143 064,59 грн. 

Разом з тим, не погоджуючись із рішенням Галицької митниці Держмитслужби від 03.02.2020 № UA 209000/2020/700019/2, позивач оскаржив його до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування резервного методу.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України.

За приписами частини першої статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право, зокрема:
на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Частинами першою, третьою статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи згідно переліку, наведеного у цій нормі.

За вимогами частин першої, третьої, шостої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За змістом цих норм митна вартість товарів визначається декларантом; водночас митний орган контролює правильність визначення такої вартості і за результатами здійснення такого контролю, у випадку неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 МК України, приймає рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України.

Як зазначено вище, декларант позивача надав згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару і обраний ним метод її визначення: рахунок-фактуру; сертифікат про проходження товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; платіжний документ, що підтверджує вартість товару; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі – продажу товарів; договір про надання послуг митного брокера; копію митної декларації країни відправлення, сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу. 

При цьому позиція відповідача полягає у тому, що в органу доходів і зборів виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки поданий до митного оформлення висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 008/20 від 16.01.2020 виданий судовим експертом Романюком А.М., складений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 зокрема: відповідно до п. 5.5 Методики під час технічного огляду КТЗ експерт повинен установити характер і обсяги пошкодження на час огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою фіксацією шляхом фотографування. 

Щодо наведеного колегія суддів зазначає таке.

Пунктом 5.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, передбачено, що під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.
Як видно з висновку № 008/20 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного судовим експертом Романюком А.М. за заявою позивача 16.01.2020, під час технічного огляду установлено характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, а саме: на фото таблиці № 2, фото № 8 - незначне підтікання мастила; фото № 9 потертості водійського сидіння; фото № 10 – сколи вітрового скла; фото № 11 – пошкодження ЛФП задніх правих дверей; фото № 12 – пошкодження ЛФП задніх правих дверей. Фототаблиця № 3 на фото № 13 – пошкодження оббивки передніх правих дверей; Фото № 14 – пошкодження ЛФБ переднього бампера; фото № 15 – пошкодження структурного спойнера бампера та датчика паркування лівого. 
Крім того, на сторінці 6-7 Висновку є інформація в таблиці про фактори, що впливають на процент зменшення вартості КТЗ, зокрема, забруднення/пошкодження/потертості оббивки кузова, кабіни, дефекти лакофарбового покриття та інші пошкодження, які експерт наводить у висновку, а також прийнятий процент коригування вартості КТЗ.

Враховуючи наведене. Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що твердження в оскаржуваному рішенні відповідача про те, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 008/20 від 16.01.2020 складений з порушенням п.5.5. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про те, що позивач не подав митному органу документів, які підтверджують оплату, а тому і не підтверджено одну із складових митної вартості – ціну, що була фактично сплачена, через те, що у наданій до митного оформлення рахунку – фактурі (інвойс) № 01/01/2020 від 09.01.2020 відсутні відомості щодо терміну оплати, про ставку податку. 
З інвойсу № 01/01/2020  від 03.01.2020, поданого позивачем до митного органу при поданні митної декларації № UA209180/2020/003866, видно, що вартість транспортного засобу марки BMW модель ХЗ, VIN-код НОМЕР_1 за ціною 13 700 євро та на підтвердження ціни також надано, рахунок від 22.01.2020 згідно якого ТзОВ «АВТО І КОМПАНІЯ» було здійснено платіж на суму 13 700 євро на рахунок продавця - бенефіціара (отримувача) EUROCAR&COMPANY SP. z о.о. (ul. PL. Wolnica 13 m. 10).

Суд зазначає, що затвердженої форми рахунку-фактури чи рахунку-проформи та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено. Згідно загальносвітової практики, рахунок-фактура має містити дату складання, найменування та реквізити продавця і покупця, найменування товарів, їх ціну, загальну вартість рахунку, валюту, ставки та розмір податку, а тому посилання митного органу на відсутність у рахунку – фактурі (інвойс) № 01/01/2020 від 09.01.2020 відомостей щодо терміну оплати, про ставку податку є необґрунтованим та безпідставним.

Також колегія суддів зазначає, що вимоги відповідача щодо подання документів, які оформлялись при страхуванні, оскільки самого факту страхування не встановлено. 

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновки відповідача щодо наявності розбіжностей в документах є необґрунтованими та ґрунтуються на його припущеннях.

Отже, на думку суду позивач у відповідності до вимог статей 52, 53 МК України подав всі необхідні документи для митного оформлення придбаного товару за ціною договору, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, зазначених в частині третій статті 53 МК України і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.
З огляду на вказані норми законодавства та встановлені у справі обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч приписами частини другої статті 77 КАС України не довів обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості імпортованого товару, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митних деклараціях.
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                              П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року в адміністративній справі № 380/2995/20  – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Постанова складена у повному обсязі 13 жовтня 2020 року.
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду