Справа № 991/7643/20
Провадження1-кс/991/7848/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3  на рішення прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 27.08.2020 про відмову у задоволенні клопотання про допит свідків у кримінальному провадженні № 42016161010000308 від 03.10.2016,

В С Т А Н О В И Л А:

11.09.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга  ОСОБА_3  на рішення прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 27.08.2020 про відмову у задоволенні клопотання про допит свідків у кримінальному провадженні № 42016161010000308 від 03.10.2016 (справа № 991/7643/20, провадження № 1-кс/991/7848/20). 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 11.09.2020 у провадження слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 надійшла зазначена скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора САП про відмову у задоволенні клопотання про допит у якості свідків, зокрема і слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 . З огляду на зазначене, 11.09.2020 слідча суддя ОСОБА_5 через канцелярію суду подала заяву про самовідвід, яка відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями надійшла на розгляд до судді ОСОБА_6 , яка, в свою чергу, ухвалою від 15.09.2020 заяву про самовідвід задовольнила. Справу № 991/7643/20 (провадження № 1-кс/991/7848/20) передано в канцелярію суду для проведення повторного автоматичного розподілу відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України.
Згідно з протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді від 16.09.2020 скарга визначена на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .
Ухвалою від 16.09.2020 відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд призначено на 18.09.2020 на 08.05 год. Про дату і час заявник та представник органу, дії якого оскаржуються, були повідомлені належним чином (а.с. 37-39), однак у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили. У зв`язку із неявкою учасників, судове засідання відкладено на 10:00 год 28.09.2020, про що належним чином повідомлено заявника та представника органу, дії якого оскаржуються (а.с. 40-41). Через повторну неявку сторін судове засідання відкладено, останніх повторно викликано на 15 год 30 хв 01.10.2020 (а.с. 42-46). 01.10.2020 сторони не з`явилися у судове засідання, про причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим судове засідання перенесено на 07.10.2020 на 13:00 год (а.с. 47-50). Аналогічні відомості зафіксовано в журналі судового засідання від 07.10.2020 (а.с. 51), заявника та представника органу, дії якого оскаржуються, викликано на судове засідання на 11:00 год на 13.10.2020 (а.с. 52-55), а після неявки у судове засідання всіх сторін 13.10.2020 (а.с. 55) – викликано на 10:00 год 21.10.2020 (а.с. 56-58). Про час та місце розгляду скарги особа, яка подала скаргу та особа, чиє рішення оскаржується, були повідомлені належним чином та завчасно (а.с.56-58, 63-64) 
19.10.2020 через канцелярію суду ОСОБА_3 подано заяву про відкликання скарги на рішення прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 27.08.2020 про відмову у задоволенні клопотання про допит свідків у кримінальному провадженні № 42016161010000308 від 03.10.2016 (№ 21421/20-Вх від 19.10.2020), посилаючись на те, що через зволікання та маніпуляції, вчинених суддями Вищого антикорупційного суду, зазначена скарга не розглянута. Так як заявнику 16.10.2020 стало відомо, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42016161010000308 від 03.10.2016 завершено, та це позбавляє його скаргу будь-яких перспектив щодо проведення необхідних слідчих дій -допиту свідків у кримінальному провадженні - навіть у випадку скасування абсолютно немотивованої постанови. 
Дослідивши матеріали скарги, слідча суддя дійшла такого висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема,рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником. 
Відповідно до частини 3 статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.
Об`єктом оскарження на підставі Глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.
Відповідно до п.5) ч.1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Особа, яка звернулась із скаргою - ОСОБА_3 , неодноразово, будучи повідомленим про час та місце розгляду скарги, у судові засідання не з`являвся, подав заяву про відкликання скарги, у якій повідомив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, у якому ним подано скаргу, закінчене, про що йому стало відомо 16.10.2020.
Частиною 2 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. 
Слідча суддя вважає, що особою, яка звернулась із скаргою, шляхом подачі заяви про відкликання скарги від 19.10.2020 висловлено позицію про непідтримання скарги із мотивів, які у ній викладені, що у сукупності із подальшою неявкою ОСОБА_3 для розгляду його скарги розцінюється слідчою суддею як можливість проведення судового засідання із розгляду скарги останнього у його відсутність.
Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Оглядом скарги та доданих до неї матеріалів слідчою суддею встановлено, що ОСОБА_3  подав заступнику Генерального прокурора - керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури  ОСОБА_7  клопотання від 19.08.2020 (а.с. 6-9), у якому просив допитати слідчу суддю Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 , суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду  ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9 ,  ОСОБА_10  як  свідків у кримінальному провадженні №42016161010000308 з метою отримання фактичних даних щодо обставин, які мають значення для кримінального провадження, та які не були підтверджені матеріалами, доданими  детективом НАБ України ОСОБА_11  до клопотання про застосування відносно ОСОБА_3  запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 11.06.2020, зокрема, щодо реального існування контролерів, наявності у контролерів вирішального впливу на прийняття рішень, з питань фінансово-господарської діяльності ТОВ авіакомпанія "Одеса", наявності та змісту керівних рішень, прийнятих контролерами; фактів та механізмів (способів) доведення рішень контролерів до відома ОСОБА_3 . 
Постановою прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 27.08.2020 (а.с. 10-11) в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про допит свідків у кримінальному провадженні відмовлено. Постанова мотивована тим, що особам, зазначеним в клопотанні підозрюваного, не відомі обставини вчинення злочинів, які були закінчені у 2016 році, належного обгрунтування протилежного підозрюваним у клопотанні не наведено, а тому відповідно до ч.1 ст. 65, ст. 36 КПК України, прокурор дійшов висновку про необгрунтованість клопотання, відсутності необхідності допиту осіб, зазначених в клопотанні, а відтак у відсутності підстав для задоволення клопотання.
Ухвалою слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 від 17.06.2020 відмовлено у задоволенні клопотання детектива та застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 2900 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 6 095 800 грн, покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України (а.с. 14-21). Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 22.07.2020 в складі колегії суддів - головуючого судді ОСОБА_8 , суддів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с. 22-28) апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, ухвалу слідчої судді від 17.06.2020 - без змін. Судові рішення мотивовані обґрунтованістю підозри, наявністю ризиків, які виправдовують застосування запобіжного заходу д ОСОБА_3 . Із змісту судових рішень вбачається, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України у 2016 році.
Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань. Не можуть бути допитані як свідки, зокрема, професійні судді, народні засідателі та присяжні - про обставини обговорення в нарадчій кімнаті питань, що виникли під час ухвалення судового рішення, за винятком випадків кримінального провадження щодо прийняття суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, ухвали.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. 
Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Окрім цього, у матеріалах скарги відсутні дані про закінчення досудового розслідування, про що слідчій судді стало відомо лише із заяви ОСОБА_3 від 19.10.2020.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З огляду на те, що у поданому ОСОБА_3 заступнику Генерального прокурора - керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури  ОСОБА_7  клопотанні від 19.08.2020 та скарзі  ОСОБА_3  від 09.09.2020 фактично зазначено про необхідність встановлення фактів, які оцінювались професійними суддями, та мотивів, виходячи із яких професійні судді дійшли певних висновків при винесенні процесуальних рішень у кримінальному провадженні № 42016161010000308 від 03.10.2016, враховуючи відсутність обґрунтування тверджень ОСОБА_3 про те, що професійним суддям відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, у якому ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні в 2016 році кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, а також враховуючи, що заявник ОСОБА_3 скаргу не підтримав, подав заяву про її відкликання із підстав закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, у якому вона подана, беручи до уваги його неявки у судові засідання, враховуючи наявність вичерпного переліку можливих рішень за результатами розгляду скарги, передбаченого нормами ч. 2 ст. 307 КПК України, слідча суддя дійшла висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити. 
Керуючись статтями 26, 307, 309, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні скарги ОСОБА_3  на рішення прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 27.08.2020 про відмову у задоволенні клопотання про допит свідків у кримінальному провадженні № 42016161010000308 від 03.10.2016, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя          ОСОБА_1