ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1525/19  Номер провадження 33/814/758/20	Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В.  Доповідач ап. інст. Захожай О. І.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожай О.І., при секретарі Радько О.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 3 квітня 2019 року,                         
ВСТАНОВИВ:
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення – штрафу у розмірі 170 грн.         Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.
Згідно з постановою судді, 15.03.2019 близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, в АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї відносно свого брата ОСОБА_1 та матері ОСОБА_2 , а саме: нецензурно висловлювався в їх адресу, погрожував фізичною розправою, вбивством, провокував сварку та кидався в їх сторони в спробі побити, внаслідок чого могла бути завдана шкода їх фізичному та психологічному здоров`ю.
Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України та закрити провадження по справі. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що 15.03.2019, його брат ОСОБА_1 спровокував конфлікт, а потім викликав поліцію. Вказує, що брат постійно йому погрожує вбивством, б`є, вчиняє сварки і протягом 20 років намагається вижити з квартири, де він зареєстрований.
Крім того, як вбачається з апеляційної скарги, прохає поновити йому строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування своїх вимог вказав, що лише 28.10.2020 дізнався про існування оскаржуваної постанови. Апеляційну скаргу подано 5.11.2020.
       Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис події, дослідивши докази по справі, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Також вважаю можливим закінчити розгляд справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги він був повідомленим належним чином, що підтверджується матеріалами справи та надав заяву про розгляд справи без його участі. 
       Згідно з ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, вона розглянута 3.04.2019 без участі  ОСОБА_1 , а тому, оскільки про судове рішення, яке може бути оскаржено в апеляційному порядку стало відомо поза межами строку на апеляційне оскарження і при подачі апеляції заявлено клопотання про поновлення цього строку - таке клопотання підлягає до задоволення.
       При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суддею першої інстанції, відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП, досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлено факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
       Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Так, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 166479, відеозаписом з боді-камери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_3 поводить себе зухвало та агресивно, висловлюється нецензурною лайкою як на адресу своїх родичів, так і на адресу поліцейських, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно до яких ОСОБА_1 , всупереч наведеним в апеляційній скарзі доводам, вчиняв домашнє насильство відносно своєї матері та свого рідного брата, постійно провокує на сварку, вчиняє конфлікти, погрожує фізичною розправою, вбивством, штовхається та б`ється, у зв`язку з чим ОСОБА_2 була вимушена викликати працівників поліції.         
       Безпідставними є посилання ОСОБА_1 на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки як вбачається з диспозиції вказаної статті, відповідальність настає зокрема, у випадку застосування дій психологічного характеру - насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого. Зазначені в поясненнях потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відомості щодо образ нецензурною лайкою та погрози фізичною розправою, вбивством з боку ОСОБА_1 , цілком відповідають об`єктивній стороні зазначеного адміністративного правопорушення, а вказані дії ОСОБА_1 могли завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
       Таким чином, рішення суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.22, 294 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Полтави від 3.04.2019.
Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 3.04.2019 щодо  ОСОБА_1 – залишити без змін, а його апеляційну скаргу,- без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського 
апеляційного суду                                                                 Захожай О.І.