13.10.20
22-ц/812/1581/20
Провадження №22-ц/812/1581/20
ПОСТАНОВА
Іменем України
08 жовтня 2020 року  м. Миколаїв
справа № 490/9430/18
Миколаївський апеляційний суд у складі:
Головуючого Коломієць В.В.
суддів  Колосовського С.Ю., Шаманської Н.О.,
переглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-траспортної пригоди та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-траспортної пригоди, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2020 року під головуванням судді Гуденко О.А., ухвалене у приміщенні цього суду, повний текст судового рішення складений 19 червня 2020 року,
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2018 року ОСОБА_1  звернувся з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (далі - ТДВ «СТДВ «Глобус»), треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-траспортної пригоди.
Позивач зазначав, що 05 березня 2018 року о 08:00 годин на виїзді з території багатоповерхових будинків, розташованих за адресою: Проспект Героїв України, 15-А та 15-Г, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки KIA Sporteg, державний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , під керуванням ОСОБА_4 , та автомобіля марки Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 . В результаті ДТП автомобіль ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження, його експлуатація неможлива до теперішнього часу. Після настання ДТП її учасники скористались своїм правом оформити ДТП шляхом складання повідомлення про ДТП (європротоколу). Водій автомобіля марки Chevrolet Aveo – ОСОБА_3 - визнав себе винним у вчиненні ДТП, що підтверджується як його письмовим повідомленням в європротоколі, викладеними ним власноручно, так і поясненнями, наданими співробітникам патрульної поліції, які прибули на місце ДТП. В європротоколі ОСОБА_3 вказав, що договір укладено з ТДВ «СТДВ «Глобус». Того ж дня ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «СТДВ «Глобус», з повідомленням про ДТП., проте листом за вих. № 15/977 від 15 травня 2018 року їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що внаслідок проведеного аварійним комісаром розслідування обставин настання страхового випадку ТДВ «СТДВ «Глобус» дійшло висновку, що винуватцем ДТП є саме позивач, а не водій ОСОБА_3 . 
Не погодившись із зазначеним висновком,  ОСОБА_1 просив стягнути з ТДВ «СТДВ «Глобус» на користь ОСОБА_2 16 248грн. 81коп. страхового відшкодування, виходячи із того, що відповідно до рахунку-фактури № СЧ-0000666 від 20 жовтня 2018 року, складеного ТОВ «Автоцентр на Будівельників», загальна вартість ремонту автомобіля складає 17 698грн.81коп. та 550 грн. витрачено на оплату перевезення автомобіля, але 2 000 грн. вже були сплачені йому водієм ОСОБА_3 . Також позивач просив стягнути 5704грн.80коп. судових витрат.
13 січня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою до ТДВ «СТДВ «Глобус» про стягнення грошового відшкодування в сумі 16 248 гривень 81 копійка, а також судові витрати в сумі 704 гривні 80 копійок.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у здійсненні ДТП, що відбулось 05 березня 2018 року винуватий водій автомобіля марки Chevrolet Aveo – ОСОБА_3 , проте ТДВ «СТДВ «Глобус» на дані обставини на зважав, і з метою уникнення виконання зобов`язання по виплаті страхового відшкодування, провів розслідування ДТП, в результаті якого встановив вину у здійсненні ДТП – позивача.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2020 року прийнято позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_2 , та об`єднано її в одне провадження з первісним позовом для розгляду.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2020 року залучено до участі у справі правонаступника ТДВ «СТДВ «Глобус» - ПрАТ «СК «Українська страхова група» - шляхом заміни відповідача з ТДВ «СТДВ «Глобус» на відповідача – ПрАТ «СК «Українська страхова група».
Відповідач позов не визнав, посилаючись на відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу - ОСОБА_3 - внаслідок ДТП не виникла, т.я. ТДВ "СТДВ "Глобус" для об`єктивного встановлення всіх обставин настання страхового випадку, звернулося до аварійного комісара, який, дійшов висновку, що в зазначеній дорожньо-транспортній пригоді винен водій автомобіля марки KIA Sporteg, державний номер НОМЕР_1 , який порушив п.10.11 ПДР України. Тоді як згідно п. 32.1. ст. 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 16 248 грн. 81 коп. та 704 грн. 80 коп. судового збору.
В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просило скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на неврахування судом доводів ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», якими вони обгрунтовували заперечення проти задоволення позовів. Крім того, при ухваленні рішення суду першої інстанції не призначив у справі експертизу для з`ясування обставин настання ДТП, чим порушив норми процесуального права. Також апелянт посилається на те, що розмір збитків, спричинених у зв`язку із пошкодженням автомобіля KIA Sporteg, належними та допустимими доказами не підтверджений. До того ж вказує на порушення судом норм процесуального права в зв`язку із задоволенням позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_2 , оскільки, на думку апелянта, суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання ПАТ "СК "Українська страхова група" про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, 
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на нижчевикладене.
Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Законом України "Про страхування", ЦК України та іншими законодавчими актами.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності зазначений Закон визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
Згідно зі ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
При цьому Розділом ІІІ Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено порядок здійснення страхового відшкодування на території України.
Статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до положень ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 05 березня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки KIA Sporteg, державний номер  НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки Chevrolet Aveo, державний номер  НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 . Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Chevrolet Aveo була застрахована в ТДВ СТДВ "Глобус". Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля KIA Sporteg була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал страхування».
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди належному ОСОБА_2 автомобілю марки KIA Sporteg, державний номер  НОМЕР_1 , біли завдані механічні пошкодження.
Водіями ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було складене спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 05 березня 2018 року, згідно якого винним в даній ДТП визнав себе водій  ОСОБА_3 , тоді як водієм автомобілю марки KIA Sporteg зазначено, що він був на дорозі, що має перевагу над другорядною дорогою, а водій Chevrolet Aveo не пропустив його, що спричинило ДТП.
З письмових пояснень  ОСОБА_3 , наданих працівникам поліції 05.03.2018 року, також вбачається, що він свою вину в даній ДТП визнає.
Згідно письмових пояснень  ОСОБА_6 від 05.03.2018 року, наданих працівникам поліції він свою вину в даній ДТП не визнає.
Цивільно-правова відповідальність особи під час експлуатації автомобіля Chevrolet Aveo, державний номер  НОМЕР_2 , була застрахована в ТДВ СТДВ "Глобус" згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ-1133961.
05 березня 2018 року, тобто, у день ДТП,  ОСОБА_2  звернулася до ТДВ СТДВ "Глобус" з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 
З листа ТДВ "СТДВ "Глобус" від 15 травня 2018 року за вихідним № 15/977 вбачається, що повідомлення  ОСОБА_2  про страховий випадок та додані до нього документи розглянуті. 27 квітня 2018 року аварійним комісаром ОСОБА_7  було проведено розслідування обставин настання страхового випадку по події, яка сталася 05 березня 2018 року та складено Рапорт від 27 квітня 2018 року. Згідно Рапорту аварійного комісара, водій ОСОБА_8  05.03.2018 року о 08:00 год., керуючи автомобілем Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 , виїжджав на головну дорогу виконував правий поворот. В цей момент водій автомобіля Kia Sportage, реєстраційний номер  НОМЕР_1 , не надав дорогу. Відбулось зіткнення. Проаналізувавши Повідомлення про ДТП (європротокол), пояснення водіїв щодо механізму даної ДТП, аварійний комісар дійшов висновку, що в зазначеній ДТП винен водій автомобіля Kia Sportage, який не виконав вимоги п.п. 10.11 ПДР України. В діях водія автомобіля Chevrolet Aveo, порушень ПДР України аварійним комісаром не встановлено. Посилаючись на викладене, ТДВ "СТДВ "Глобус" відмовило ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування в зв`язку з відсутністю вини в скоєнні ДТП водія транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номер  НОМЕР_2 , ОСОБА_8 .
Згідно пункту 36.2. статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.
Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.
У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2018 року у справі №308/3162/15-ц дійшла висновку, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого, а складене відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повідомлення про ДТП може підтверджувати вину особи, цивільно-правової відповідальність якої була застрахована, у завданні шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспртного засобу потерпілого, і тому така ДТП є страховим випадком.
Відмовляючи ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування ТДВ "СТДВ "Глобус" посилалось на відсутність вини водія транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номер  НОМЕР_2 , ОСОБА_8 у скоєнні ДТП, що підтверджується рапортом аварійного комісару від 27 квітня 2018 року. 
Із вказаного рапорту вбачається, що аварійний комісар дійшов висновку, що в зазначеній ДТП винен водій автомобіля Kia Sportage, який не виконав вимоги п.п. 10.11 ПДР України. 
Відповідно до п.2 Типового положення "Про організацію діяльності аварійних комісарів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.01.1998 року N8, аварійний комісар - особа, яка з`ясовує причини настання страхового випадку та визначає розмір збитків і відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Нацкомфінпослуг.
Пунктом 21 Типового положення передбачено, що у разі потреби аварійний комісар складає рапорт, в якому докладно описує обставини та причини настання страхового випадку. 
Згідно пункту 34.4. статті 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.
Отже, що до компетенції аварійного комісара відноситься визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, а не вини особи у вчиненні ДТП.
За такого, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв посилання відповідача на рапорт аварійного комісара Кукси М.Г. від 27.04.2018 року як підставу у виплаті ОСОБА_2 , страхового відшкодування.
Таким чином, встановивши, що учасники ДТП, яка сталася 05 березня 2018 року, скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду, в якому водії погодили, що механічні пошкодження автомобілю KIA Sporteg державний номер  НОМЕР_1 , заподіяні внаслідок ДТП, яка сталася з вини водій  ОСОБА_3 , який керуючи автомобілем Chevrolet Aveo рухався по другорядній дорозі та на перехресті не пропустив автомобіль KIA Sporteg під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по головній дорозі і відповідне повідомлення (Європротокол) був наданий до ТДВ «СТДВ «Глобус», суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про те, що зазначена дорожньо-транспортна пригода, є страховим випадком, а відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_2 , яка є власником пошкодженого автомобіля KIA Sporteg, державний номер  НОМЕР_1 , - є необґрунтованою.
Отже, твердження апеляційної скарги про правомірність відмови ТДВ "СТДВ "Глобус" у виплаті страхового відшкодування в зв`язку із тим, що цивільна правова відповідальність за спричинену водієм автомобіля Chevrolet Aveo шкоду власнику автомобіля KIA Sporteg не виникає, не можуть бути прийняті до уваги 
За приписами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордера № 01 від 05.03.2018 року та рахунку на оплату № 101 від 05.03.2018 року, за перевезення автомобіля Kia Sportage, державний номер  НОМЕР_1 , за маршрутом: м. Миколаїв, ПГУ, 71 - м. Миколаїв, вул. Будівельників, 5-а., тобто з місця ДТП до місця здійснення ремонту було сплачено 550 грн. (а.с. 13-15).
Відповідно до копії рахунку-фактури № СЧ-0000666 від 20.10.2018 року, виданого ТОВ «Автоцентр на Будівельників» вартість відновлювального ремонту автомобіля Kia Sportage, державний номер  НОМЕР_1 , становить 17698,81 грн. (а.с. 18).
Положеннями статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посидається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом,
Аналогічні приписи містить стаття 81 ЦПК України.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.
Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. 
Отже, колегія суддів вважає належними доказами розміру спричиненої власнику автомобіля Kia Sportage шкоди у зв`язку із пошкодженням автомобіля долучені до матеріалів справи квитанцію до прибуткового касового ордера та рахунок на оплату за перевезення автомобіля Kia Sportage з місця ДТП до місця здійснення ремонту, а також рахунок-фактуру ТОВ «Автоцентр на Будівельників» щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля Kia Sportage, оскільки зазначені документи містять інформацію щодо витрат на евакуацію автомобіля та його відновлювальний ремонт. Зокрема, у вказаному рахунку-фактурі міститься перелік пошкоджених запчастин автомобіля, що підлягають заміні, які відповідають тим пошкодженням, що відображені у складеному водіями ОСОБА_6 та ОСОБА_3 спільному повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 05 березня 2018 року; у ньому вказано вартість запчастин, які підлягають заміні та виконаних робіт.
Визначену даним рахунком-фактурою вартість відновлювального ремонту відповідач при розгляді справи судом першої інстанції не оспорював, доказів іншої вартості таких робіт суду не надав, клопотань про призначення відповідної експертизи не заявляв.
За такого не заслуговують до уваги доводи апеляційної скарги про те, що вказаний рахунк-фактура не може бути доказом розміру збитків, спричинених внаслідок пошкодження автомобіля Kia Sportage. 
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 належними та допустимими доказами довела той факт, що станом розмір спричиненої їй шкоди становить 18 248,81 грн. і вказані обставини апелянтом не спростовані. 
За таких обставин, з огляду на вищевикладені вимоги закону, враховуючи добровільну сплату ОСОБА_3 водію автомобіля Kia Sportage франшизи у розмірі 2 000,00 грн., суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з ПАТ "СК "Українська страхова група" як правонаступника ТДВ "СТДВ "Глобус" страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 в розмірі 16 248 грн. 81 коп.
Доводи апеляційної скарги про порушення судом положень процесуального закону у зв`язку із не призначенням експертизи не заслуговують на увагу, оскільки клопотань про таке учасники справи не заявляли, а підстав для обов`язкового призначення експертизи судом, передбачених ст. 105 ЦПК України у даній справі не встановлено. 
Посилання апеляційної скарги на порушення судом норм процесуального права в зв`язку із відмовою у задоволенні клопотання ПАТ "СК "Українська страхова група" про залишення без розгляду позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_2 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, є безпідставними.
Так, пунктом 4 частини 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про залишення без розгляду позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції правильно виходив з того, що хоча предмет і підстави позову ОСОБА_2 є тотожними із предметом і підставами позову ОСОБА_1 , проте стороні цього спору є різними, а тому відсутні підстави для застосування передбачених пунктом 4 частини 1 ст. 257 ЦПК України наслідків.
З огляду на вищевикладене, доводи відповідача в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції про наявність для стягнення з ПАТ "СК "Українська страхова група" як правонаступника ТДВ "СТДВ "Глобус" страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 в розмірі 16 248 грн. 81 коп.
Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України його законність і обґрунтованість в цій частині апеляційним судом не перевірялась.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» залишити без задоволення.
Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий  В.В Коломієць

Судді: С.Ю. Колосовський

Н.О. Шаманська

Повний текст судового рішення складено 13 жовтня 2020 року