КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Справа №759/4405/19
Провадження №33/824/5172/2019                                                     Постанова винесена суддею - Скорін А.В.
Категорія: ч. 2 ст. 130  КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
18 грудня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -  
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними  засобами строком на три роки, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 384 гривень 20 копійок.
Не погодившись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 07.12.2020 року направив поштовим відправленням до суду першої інстанції апеляційну скаргу на вказану постанову та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.
Клопотання мотивовано тим, про дату, час та місце розгляду справи він не був належним чином повідомлений, оскільки в протоколі допущено помилку при написанні його прізвища, а саме зазначено прізвище « ОСОБА_1 », хоча насправді його прізвище « ОСОБА_1 », а тому, перевіряючи сайт судової влади та реєстр судових рішень за своїм прізвищем, будь-яка інформація по даній справі була відсутня, а про наявність оскаржуваної постанови дізнався лише 16.06.2020 року, коли був зупинений працівниками поліції. 
 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання  ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.
Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.
Як вбачається з матеріалів справи, постанова Святошинського районного суду м. Києва винесена 03.04.2019 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 направлено поштовим відправленням до суду першої інстанції 07.12.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).
Так, з матеріалів справи вбачається, що не погоджуючись з прийнятим суддею рішенням, ОСОБА_1 - 26.06.2020 року та його захисником - адвокатом Александровим Д.О. 05.08.2020 та 31.08.2020 року, через суд першої інстанції, вже подавалися апеляційні скарги на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2019 року та клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, однак постановами Київського апеляційного суду від 09.07.2020, 25.08.2020 та 15.09.2020 року було відмовлено у задоволенні клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, а вказані апеляційні скарги повернуто особам, які їх подали. 
09 грудня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду в черговий раз надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 та заявою про поновлення строку на оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року.
При цьому, в обґрунтування своєї заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначає ті самі обставини, які зазначались ним у попередній його заяві та заявах його захисника, та які судом апеляційної інстанції не були визнані поважними причинами пропуску строку на оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає, будь-який перегляд цього рішення або повторний розгляд питання, яке було розглянуто, законом не допускається. 
Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Оскільки в даній справі реалізовано право на оскарження постанови районного суду, шляхом подачі як самим ОСОБА_1 ,  так і його захисником апеляційних скарг, то чергове звернення з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, які вже неодноразово  були предметом розгляду апеляційного суду, нормами КУпАП не передбачено, і апеляційним судом визнається як зловживання процесуальними правами, який суперечить принципу юридичної визначеності (принципу остаточності рішень суду).
Враховуючи викладене, а також враховуючи, що питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2019 року стосовно ОСОБА_1 вже було предметом розгляду суду апеляційної інстанції, який дійшов висновку, що наведені апелянтами доводи в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказаної вище постанови не містять посилань на обставини, які б свідчили, що цей строк був пропущений  ОСОБА_1 або його захисником з поважних причин, апеляційний суд вважає, що відсутні законні підстави для чергового розгляду аналогічної заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2019 року, підлягає поверненню особі, що її подала, як така, що подана після закінчення строку визначеного ч.2 ст. 294 КУпАП, а апеляційний суд не знайшов підстав для його поновлення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Апеляційну  скаргу з доданими  до неї додатками повернути особі, яка її подала.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
               Суддя 
Київського апеляційного суду                                                                                Кепкал Л.І.