Ухвала 

30 листопада 2020 року 
м. Київ
 
справа № 278/765/18
провадження № 61-2416св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Білецька Наталія Степанівна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович, про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсними договорів дарування та визнання права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Житомирського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Білецька Н. С., приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В. Я., про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсними договорів дарування та визнання права власності на нерухоме майно.
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 26 вересня 2019 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 7 жовтня 2019 року, відмовлено у зв`язку з пропуском строку позовної давності у задоволенні позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 , визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсними договорів дарування частини житлового будинку, а також визнання за позивачем права власності на 1/4 частину спірного житлового будинку.
Відмовлено за безпідставністю у задоволенні позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини позивачем після смерті батька та визнання права власності на 7/12 частин вказаного житлового будинку.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 26 вересня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Визнано недійсним в ј частині свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Третьої житомирської державної нотаріальної контори Білецькою Н. С. 22 травня 2007 року на ім`я ОСОБА_2 , та зареєстроване в реєстрі за № 2-1000.
Визнано недійсним в ј частині договір дарування частини житлового будинку, укладений 11 січня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В. Я. 11 січня 2016 року, та зареєстрований в реєстрі за № 147.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на ј частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 .
В задоволенні решти вимог відмовлено.
Стягнуто з  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі по 1 728,90 грн з кожного.
У лютому 2020 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Житомирського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 26 вересня 2019 року залишити в силі. 
У березні 2020 року ОСОБА_1 направив заперечення на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року залишити без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та витребувано справу із суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення дії постанови Житомирського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року.  
У лютому 2020 року матеріали цивільної справи № 278/765/18 надійшли до Верховного Суду та 20 лютого 2020 року передано судді-доповідачу Дундар І. О.
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти судів.
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Білецька Наталія Степанівна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович, про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсними договорів дарування та визнання права власності на нерухоме майно, призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                             І. О. Дундар
                                                                     Є. В. Краснощоков
                                                                     В. І. Крат