ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/6600/20	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження у приміщені суду в м. Дніпро апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року (суддя Лозицька І.О., м. Дніпро, повний текст рішення складено 02.09.2020 року) у справі № 160/6600/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в:
13.06.2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернулась до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Дорошкевич В.Л. (далі по текст у – відповідач), третя особа: ТОВ «Фінфорс», в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого про відкриття виконавчого провадження ВП № 62189437 від 27.05.2020 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року позовні вимоги задоволено.
Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. не погодившись з рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував на те, що кошти позивача, які знаходяться на рахунку відкритому в ТОВ «Фінфорс», є майном, фактичним місцезнаходженням якого є адреса фінансової установи, м. Київ. Апелянт вказував, що у виконавчому документі місце проживання боржника є: АДРЕСА_1 , що і є основним доказом відкриття виконавчого провадження ВП № 62189437. Виконавчим документом - виконавчим написом № 8579 від 15.04.2020 року, що виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., встановлено, що місце реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 , проте, місце проживання є АДРЕСА_1 . Встановлено, що боржник ОСОБА_1 проживає в місті Києві, де і вчинено виконавчі дії. Апелянт вказувала, що відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», у стягувача є право вибору пред`явлення виконавчого документу або ж за місцем реєстрації або ж за місцем проживання боржника, виконавчий напис було подано до виконання за місцем проживання боржника. Апелянт вказував, що чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження, тому приватним виконавцем не було здійснено перевірку правильності зазначення адреси проживання боржника. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Позивачка зареєстрована у с. Чкалове, Нікопольський район, Дніпропетровська область, що підтверджується штампом реєстрації місця проживання національного паспорту. Відповідач не мав підстави приймати до виконання виконавчий напис нотаріуса, оскільки ОСОБА_1 не проживає та не зареєстрована у м. Києві, не має у м. Києві майна. Відповідач виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, помилково вважаючи, що майно такого боржника знаходиться в межах його виконавчого округу. Спірна постанова про відкриття виконавчого провадження, не відповідає вимогам законів України «Про виконавче провадження» та «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», оскільки відповідач прийняв до виконання виконавчий документ, місце виконання якого знаходиться поза межами її виконавчого округу. 
Матеріалами справи встановлено, що на виконання до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. ТОВ «Фінфорс» надано виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колєйчика В.В. № 8579 від 15.04.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» коштів в сумі 9704,00 грн.  Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л.  від 27.05.2020 року відкрито виконавче провадження ВП №6218943 по примусовому виконанню виконавчого напису, зобов`язано боржника ОСОБА_1 подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 970,40 грн. 
Встановлено, що 27.05.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про арешт майна боржника у межах звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної суми винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 11674,40 грн., та винесено постанову про арешт коштів боржника.
Також у межах виконавчого провадження, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. 27.05.2020 року винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою для ОСОБА_1 визначено розмір мінімальних витрат на загальну суму 300,00 грн. Постановою від 27.05.2020 року про стягнення з боржника основної винагороди, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. стягнула з ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 970,40 грн.
Судом встановлено, що при винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, приватним  виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. здійснено запит до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та отримано інформацію, що ОСОБА_1 станом на березень 2020 року працювала у ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський», за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, село Першотравневе, вул. Центральна, буд. 15. У зв`язку з встановленням місця роботи ОСОБА_1 ,  приватним  виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує від ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський».
Відповідно до копії паспорту громадянина України ОСОБА_1 її місцем реєстрації є АДРЕСА_2 , що підтверджується штампом реєстрації. 
Згідно картки платника податків ОСОБА_1 , орган, що видав картку за місцем реєстрації позивача Нікопольська ОДПІ Дніпропетровської області.
У якості доказу проживання та реєстрації у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 надала акт про проживання, виданий головою ОСББ «Веснянка-1», проте, що вона не зареєстрована за адресою у АДРЕСА_3 з 15.03.2006 року та фактично проживає у АДРЕСА_2 .
Даних про проживання ОСОБА_1 у м. Києві чи будь-якому іншому місці не надано. Невідомо, з яких підстав ТОВ «Фінфорс» вказано у заяві про відкриття виконавче провадження, адресу позивача як м. Київ.
Встановлено, що ОСОБА_1 станом на березень 2020 року працювала у ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський», за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, село Першотравневе, вул. Центральна, буд. 15.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 
Згідно частин 2, 4, 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Згідно частин 1, 3, 5, 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у   статті 3   цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.
Згідно частин 2, 3 ст. 25, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове  виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного   Законом України   «Про виконавче провадження».
Таким чином, передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи. Не передбачено прийняття до виконання виконавчих документів за місцем знаходження майна боржника. 
Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. та ТОВ «Фінфорс» не доведено, що ОСОБА_1 проживає, перебуває у місті Києві. Матеріалами справи встановлено, що місцем реєстрації ОСОБА_1 є с. Чкалове, Нікопольський район, Дніпропетровська область. Більше того, приватним виконавцем у межах відкриття виконавчого провадження здійснено перевірку місця трудової діяльності позивача, та встановлено, що ОСОБА_1 працює у ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський», за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, село Першотравневе, вул. Центральна, буд. 15.
Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. порушено право боржника на те, щоб виконавче провадження проводилось за місцем його перебування, передбачене ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження». Вимогами Закону не заборонено приватним виконавцям вчиняти дії по перевірці інформації про боржника.
Згідно п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що приватним виконавцем протиправно відкрито виконавче провадження, адже позивач не перебуває, не проживає, не знаходиться у місті Києві, тобто не перебуває у межах виконавчого округу приватного виконавця. 
Суд апеляційної інстанції керується правовими позиціями Верховного Суду, викладеними  у постановах від 10.10.2019 року у справі № 916/1572/19, від 17.01.2020 року у справі № 340/1018/19, від 08.04.2020 року у справі № 804/6996/17, від 30.04.2020 року у справі №580/3311/19.  Верховний Суд вказував, що з положень Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст.    242, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 160/6600/20 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова