КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/6467/2020                     
справа №757/48659/15-ц
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2020 року                                                                                                           м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання  Голопапи Д.І.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 січня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Остапчук Т.В.
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого володіння, зобов`язання вчинити дії та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування вартості усунення недоліків проданого нерухомого майна,-
 
встановив:
 
В грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про витребування з чужого незаконного володіння - ОСОБА_1 , частину житлової площі кімнати №2 розміром 3,32 кв.м в квартирі АДРЕСА_1 ; зобов`язання ОСОБА_1 перебудувати спільну стіну між житловими кімнатами в квартирі АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 відповідно до вимог Технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 .
 
Вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 зазначеною вище адресою, відповідачу належить квартира АДРЕСА_2 за цією ж адресою.
 
Загальна площа квартири АДРЕСА_1 складала 49,7 кв.м, з них 20,2 кв.м житлова площа. Квартира придбана без внутрішнього оздоблення та у ній ніхто не проживав.
 
В жовтні 2015 року виявлено, що без її відома в квартирі проведено самовільні будівельні роботи, а саме розібрано та заново перекладено стіну, що межує із квартирою АДРЕСА_2 , таким чином, що стіна була зміщена у внутрішню частину її квартири на всю довжину на 60 см (3,32 кв.м).
 
В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з  відшкодування вартості витрат на усунення недоліків проданого нерухомого майна у розмірі 64000 грн.
 
Вимоги обґрунтовує тим, що 31 липня 2014 року на підставі договору купівлі-продажу придбала у відповідача квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 60,6 кв.м, жилою 20,7 кв.м. Під час купівлі квартири не перевіряла її площі, але після пред`явлення до неї вимог власником квартири АДРЕСА_1 з`ясувалося, що площа її квартири збільшилась.
 
Вважаючи, що такі дії вчинені ОСОБА_3 і останній під час продажу квартири гарантував відсутність прихованих дефектів, просить стягнути з нього вартість усунення недоліків.
 
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26 березня 2013 року справи об`єднані в одне провадження.
 
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 28 січня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, зобов`язано ОСОБА_1 перебудувати спільну стіну між житловими кімнатами квартири АДРЕСА_1 та квартири № АДРЕСА_2 відповідно до вимог Технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 487,20 грн. у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
 
Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на її користь 13005 грн. та 640 грн. витрат на оплату судового збору.
 
Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.
 
В апеляційній скарзі посилається на те, що не була повідомлена про час та місце розгляду справи. Судом порушено порядок об`єднання позовів, а саме на стадії їх розгляду по суті.
 
Окрім того, вказує, що суд не встановив відхилень між площами у квартирах. Існує вірогідність помилки під час будівництва та зменшення площі квартири АДРЕСА_1 не за рахунок площі квартири АДРЕСА_2 , що виключає підстави її відповідальності.
 
Суд неправомірно керувався статтею 387 ЦК України, оскільки ним не встановлено незаконності в її діях і набуття площі, що недостає у квартирі АДРЕСА_1 .
 
  В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
            
Відповідно до статтею 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились.
 
 Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_2 є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується даними Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05 червня 2014 року. 
 
Відповідачу належить квартира АДРЕСА_2 в цьому ж будинку, 
 
Відповідно до даних Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13 травня 2014 року квартира АДРЕСА_2 в цьому ж будинку раніше належала ОСОБА_3 
 
31 липня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу зазначеної квартири. Відповідно до змісту договору квартира є однокімнатною, її загальна площа становить 60,6 кв.м, житлова 20,7 кв.м.
 
Представниками позивача та представниками підприємства ТОВ "КП "Українська Житлова компанія", яке надає послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за адресою розташування квартир, проведено обстеження, заміри та фото приміщень і житлової кімнати в квартирі  АДРЕСА_1 , за результатами чого складено Акт від 21 грудня 2015 року де відображено факт переміщення лівої стіни в житловій кімнаті  №2  квартири  АДРЕСА_1 .
 
Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №16455/17-44 від 28 серпня 2018 року встановлено  наявні відхилення (зміни) об`ємно-планувальних показників досліджуваної однокімнатної квартири АДРЕСА_1 в порівнянні з матеріалами технічної інвентаризації від 10 грудня 2013 року та правовстановлюючими документами. При довжині кімнати у 5,53 м та ширині 3,11 м - 3,13 м, з урахуванням виступаючої в кімнату колони, фактична житлова площу кімнати №2 квартири АДРЕСА_1 - 17 кв.м, що на 3,2 кв.м менше від житлової площі, яка зазначена в правовстановлюючих документах та технічній документації і становить 20,2 кв.м. Зміщення міжквартирної перегородки має місце в межах житлової кімнати в напрямку від квартири  АДРЕСА_2  у бік квартири  АДРЕСА_1  на 0,57 м - 0,59 м. Зміщення міжквартирної перегородки в ту чи іншу сторону між квартирами  АДРЕСА_2  та № АДРЕСА_1 без погіршення фізичного (технічного) стану та якісних характеристик самого будинку чи його окремих конструктивних елементів, вбачається можливим. 
 
Частково задовольняючи вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що оскільки власником квартири АДРЕСА_2 є відповідач, відтак остання зобов`язана нести відповідальність за цим позовом.
 
Вирішуючи вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що згідно висновку №2019-6-ТЗ-1 будівельно-технічного дослідження від 20 січня 2019 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт по переміщенню стіни між кімнатами квартир № АДРЕСА_2  та АДРЕСА_1  складає 13005 грн., що підлягає відшкодуванню продавцем квартири, а саме ОСОБА_3 .
 
Із змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 убачається, що нею оскаржується рішення в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 , в задоволенні яких скаржник просить відмовити.
 
Відтак рішення суду в частині вирішення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування вартості усунення недоліків проданого майна судом апеляційної інстанції не переглядається з огляду на положення частини 1  статті 367 ЦПК України.
 
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке. 
 
  З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м.Києві від 04 січня 2016 року зареєстрованою по м.Києву та Київській області не значиться.
 
Судова кореспонденція надсилалась за адресою місця знаходження квартири АДРЕСА_2 ,  але поверталась без вручення.
 
В липні 2016 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на ухвалу про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 та вказано адресу: АДРЕСА_3 . До скарги долучено копію паспорту із відомостями про реєстрацію місця проживання за цією адресою.
 
Заявою від 24 червня 2016 року (том 1 а.с.90) повідомила про місце реєстрації за вказаною вище адресою та просила направити всю кореспонденцію, що не була вручена.
 
Позовна заява ОСОБА_1 також містить інформацію про адресу: АДРЕСА_3 .
 
Попри зазначене, подальше листування, зокрема після об`єднання 26 березня 2019 року справ в одне провадження, переважно здійснювалось за адресою:  АДРЕСА_2 .
 
Відсутня інформація про належне повідомлення ОСОБА_1 та її представника про такі останні судові засідання: 25 листопада 2019 року, 24 грудня 2019 року, 28 січня 2020 року. При цьому за наявності судових повісток на 17 вересня 2019 року, 16 жовтня 2019 року відсутні дані щодо проведення цих судових засідань.
 
 Отже, судом першої інстанції під час розгляду справи не забезпечено повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, що є підставою для скасування рішення.
 
Щодо доводів апеляційної скарги в частині об`єднання справ колегія суддів зазначає , що об`єднання справ в одне провадження здійснено на підставі ухвали суду від 26 березня 2019 року.
 
Цивільним процесуальним законом не передбачено як самостійну підставі підставу для скасування рішення чи відмову у задоволенні позову об`єднання різних справ в одне провадження. 
 
Доводи апеляційної скарги в частині того, що зменшення квартири площі ОСОБА_2 відбулось за рахунок помилки будівництва, ґрунтуються на припущеннях, належних та допустимих доказів на підтвердження таких фактів ОСОБА_1 не надано. Разом з тим, у справі проведено судову будівельно-технічну експертизу, за наслідками якої складено висновок №16455/17-44 від 28 серпня 2018 року. В дослідницькій частині цього висновку експертом досліджено будівельну та технічну документацію, проведено натурний огляд об`єкту дослідження і на 12 аркуші висновку описано переміщення стіни саме від стіни кімнати квартири АДРЕСА_2 .
 
При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що дані цього висновку доводами апеляційної скарги не ставляться під сумнів та належними доказами не спростовуються. Окрім того, ОСОБА_1 не надано доказів, що площа її квартири, за наявності такого спору між власниками квартир, відповідає технічній та будівельній документації, а саме 60,6 кв.м.
 
В частині доводів апеляційної скарги щодо неправильного застосування статті 387 ЦК України суд зазначає, що стаття 387 ЦК України передбачає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. На цю правову норму вказувала позивач при зверненні до суду та обґрунтовуючи вимоги про витребування майна. Проте суд уважав ці вимоги недоведеними та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні цієї вимоги.
 
Апеляційна скарга не містить обґрунтованих доводів, які спростовували б висновки суду по суті вирішення позовних вимог ОСОБА_2 .
 
Разом з тим, згідно пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, якщо справу розглянуто за відсутності будь-якого  учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обгрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою. 
 
З огляду на порушення норм процесуального права, про які вказано вище, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду в оскаржуваній частині з ухваленням в цій частині нового судового рішення.
 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
 Рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 січня 2020 року в частині вирішення вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого володіння, зобов`язання вчинити дії, скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення наступного змісту.
 
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
 
Зобов`язати ОСОБА_1 здійснити відновлення спільної стіни між житловими кімнатами квартири АДРЕСА_1 та квартири № АДРЕСА_2 відповідно до вимог Технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 . 
 
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити. 
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 487,20 грн. у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
 
Рішення суду в частині вирішення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування вартості усунення недоліків проданого нерухомого майна апеляційним судом не переглядалось.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови складено 09 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач                                                       Н.В. Поліщук

Судді                                                                         А.М. Андрієнко

В.В. Соколова