УХВАЛА

30 листопада 2020 року 
Київ
справа №826/11819/17
адміністративне провадження №К/9901/21599/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у справі №826/11819/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Верховний Суд ухвалою від 14 вересня 2020 року відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 березня 2020 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року у справі №826/11819/17.

ОСОБА_1 надіслав до суду заяву про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року про відмову у відкритті касаційного провадження.

На обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 зазначив, що в описовій частині ухвали суду від 14 вересня 2020 року помилково вказано, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Вирішуючи питання про виправлення описки в ухвалі  Верховного Суду від 14 вересня 2019 року, Суд керується таким.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Як убачається із змісту касаційної скарги, ОСОБА_1 посилався на те, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №826/4225/15, від 26 червня 2020 року у справі №803/494/17, від 16 липня 2020 року у справі №806/2199/17, від 15 серпня 2019 року №815/2074/18 та від 5 вересня 2019 року у справі №826/5228/16.

Отже, виходячи із трактування змісту касаційної скарги, однією із підстав касаційного оскарження було саме посилання скаржника на те, що результат перегляду касаційним судом оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Згідно частини першої статті 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що питання про внесення виправлень суд може вирішити в порядку письмового провадження. У разі необхідності суд може розглянути питання внесення виправлень у судове рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже, положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. Під опискою необхідно розуміти помилку, яка порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що має вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Відтак, Суд зауважує, що підстава, яку навів заявник у своїй заяві, не свідчить про наявність в ухвалі Верховного Суду описок, виправлення яких може бути здійснено в порядку, передбаченому статтею 253 КАС України. 

З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про виправлення описки.

Керуючись статтями 248, 253 КАС, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у справі №826/11819/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Н.М. Мартинюк
А.В. Жук 
Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду