ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 р. 	Справа № 591/5495/16-а	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Катунова В.В.
суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.
за участю секретаря судового засідання  Патової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2020, суддя Шелєхова Г.В.,  вул. Академічна, 13, м. Суми, 40030, повний текст складено 15.06.20 по справі № 591/5495/16-а
          за позовом              ОСОБА_1  
          до             Начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Мозгового Дениса Олеговича,   Ковпаківського  відділу державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) ,  Державної казначейської служби України                  
          про визнання протиправним рішення, дій та бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі ухвали Господарського суду Сумської області скасовано постанову Відділу ДВС СМУЮ від 5 лютого 2013 року про стягнення з нього боргу з пенсії. Однак, стягнуті за скасованою постановою кошти позивачу не повернуті. У зв`язку з цим, позивач неодноразово письмово звертався до начальника Відділу ДВС, однак ним не вчинено жодних дій до повернення коштів.
Також просив дослідити в судовому засіданні законність та повноту виконання відділом державної виконавчої служби вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та його скарг а саме: наявності акту звірки про розмір та підстави стягнення коштів з їх розподілом на виконавчий збір та основний борг у виконавчому провадженні ВП №28112928, обґрунтованість підстав, законності та обсягу стягнутих з нього коштів на виконавчий збір на всю стягнуту суму у виконавчому провадженні ВП №28112928, законність неповернення стягнутих в рахунок виконавчого збору всіх коштів у ВП №2811292, попередньо встановлену у 1218,60 грн.; визнати незаконність дій та бездіяльність у зазначеному ВП начальника Ковпаківського відділу ДВС Мошкіна К.О., зобов`язати начальника відділу Ковпаківського відділу ДВС Мошкіна К.О. виконати вимоги ст. 2 БК України, абз. 1 п. 5 наказу Міністерства фінансів від 03.09.2013 року №787, вимоги наданих ОСОБА_1 скарг та надати до органів казначейської служби подання №1 від 16 лютого 2016 року Ковпаківського відділу ДВС СМУЮ про повернення на його банківський рахунок всіх стягнутих з нього та помилково зарахованих до бюджету коштів, за вимогами ч. 8 ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження» за результатами розгляду скарг винести постанову про задоволення вимог; встановити відділу ДВС 3-денний термін подання звіту про виконання за ст. 267 КАС України.
14 квітня 2020 року позивач звернувся з уточненим позовом, в якому просив суд:
- визнати незаконними рішення, дії та бездіяльності суб`єкта владних повноважень Ковпаківського відділу ДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області та його посадових осіб за прийняттям та виконанням виконавчого провадження №28112928 від 5 лютого 2013 року;
- стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України на його користь 528798,70 грн. на відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди, завданої в результаті незаконних дій виконавчого органу державної влади, що спричинило приниження честі, гідності та порушення його конституційного права на належне йому майно;
- забезпечити згідно вимог ст. 129-1 Конституції України виконання судового рішення у визначеному законом порядку та контроль за виконанням судового рішення, який здійснює суд у відповідності до вимог ст. 382 КАС України та встановити 3-денний строк після набрання постанови суду законної сили для подання суб`єктами владних повноважень відповідачами до суду звіту про виконання постанови суду. Рішення викласти відповідно до вимог гл. 9 КАС України;
- визнати невчинення відповідачем дій з повернення незаконно стягнутого виконавчого збору, імперативно встановлених вимог Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 травня 2020 року прийнято уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в частині визнання протиправнимим рішення, дій та бездіяльності Ковпаківського відділу державної виконавчої служби та його начальника за прийняттям та виконанням ВП №28112928 від 5 лютого 2013 року.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2020 адміністративний позов задоволено частково. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині, та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи,  недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідачем, начальником Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Мозговим Денисом Олеговичем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 24.11.2020 позивач, ОСОБА_1 підтримав свої правові позиції по справі.
Представники відповідачів в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Господарським судом Сумської області винесено ухвалу від 21 серпня 2014 року, на підставі якої скасовано постанову державного виконавця ВДВС СМУЮ №   28112928 від 05 лютого 2013 року про стягнення боргу з пенсії ОСОБА_1 , але стягнуті за цією постановою кошти, зокрема в частині помилково зарахованого до бюджету виконавчого збору, не повернуті, і ці обставини визнаються іншою стороною. 
На адресу позивача надійшло подання від 16 лютого 2016 року Ковпаківського відділу ДВС СМУЮ про повернення на банківський рахунок ОСОБА_1 коштів у сумі 671 грн 39 коп., які були стягнуті з нього та помилково зараховані до бюджету. В супровідному листі до подання зазначалося, що ОСОБА_1 має право звернутися з даним поданням до органів Державної казначейської служби, щоб отримати стягнуті з нього та помилково зараховані до бюджету кошти.
05 липня 2016 року винесена постанова державного виконавця Коломоєць А.С. про закінчення виконавчого провадження. Як вбачається з цієї постанови, питання про повернення виконавчого збору, що стягнуто з боржника та помилково зараховано до бюджету, в ній не вирішено.
14 липня 2016 року позивач звернувся до відповідача зі скаргою, в якій просив направити до органів Державної казначейської служби подання від 16 лютого 2016 року Ковпаківського відділу ДВС СМУЮ про повернення на банківський рахунок ОСОБА_1 коштів на всю стягнуту суму 1318,6 грн.; вжити відповідні заходи щодо повернення йому безпідставно стягнутих коштів за борг у повному обсязі в сумі 13215,49 грн.
Зазначена скарга зареєстрована та розглянута як звернення громадян, що підтверджується відповіддю відповідача від 04 серпня 2016 року, оскільки не відповідає вимогам статті 82 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, у відповіді повідомляється, що поверненню підлягають кошти, стягнутого згідно з постановою від 05 лютого 2013 року виконавчого збору в сумі 671,39 грн., а повертати кошти, перераховані в сумі 6 174,35 грн. на рахунок стягувача відділ ДВС не має підстав. Позивачу роз`яснено право звернутися до органів Державної казначейської служби з поданням про повернення виконавчого збору в сумі 671,39 грн.
04 серпня 2016 року ОСОБА_1 повторно звернувся із скаргою до начальника Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області з вимогами усунути порушення закону та направити подання від 16 лютого 2016 року Ковпаківського відділу ДВС СМУЮ про повернення на банківський рахунок ОСОБА_1 коштів на всю стягнуту суму 1318,6 грн до органів Державної казначейської служби. У поданні позивач також зазначив, що на його адресу надійшла відповідь від 23 листопада 2015 року за підписом ОСОБА_2 про розмір стягнутого з нього виконавчого збору у сумі саме 1318,6 грн, у той час як в поданні зазначена інша сума - 671,39 грн, що свідчить про те, що державним виконавцем при закінченні виконавчого провадження постановою від 05 липня 2016 року не проведено всіх необхідних дій у зв`язку із завершенням виконавчого провадження щодо повернення всіх безпідставно стягнутих коштів.
Зазначена скарга також зареєстрована відповідачем як звернення громадян, оскільки не відповідає вимогам статті 82 Закону України «Про виконавче провадження». У відповіді від 04 серпня 2016 року, наданій позивачу в порядку Закону України «Про звернення громадян», позивачу повідомлено, що поверненню підлягають кошти стягнутого виконавчого збору в сумі 671,39 грн, згідно ухвали Господарського суду від 21 серпня 2014 року, якою скасовано постанову від 05 лютого 2013 року, а не вся сума виконавчого збору, стягнутого за весь період. Позивачу роз`яснено право звернутися органів Державної казначейської служби з поданням про повернення виконавчого збору в сумі 671,39 грн.
05 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Зарічного районного суду м.   Суми зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, але ухвалою від 06 вересня 2016 року було відмовлено у відкритті провадження та роз`яснено, що розгляд його скарги віднесено до юрисдикції Господарського суду Сумської області за правилами ГПК України.
15 вересня 2016 року позивач звернувся до Господарського суду Сумської області із скаргою на дії та бездіяльність посадових осіб Відділу ДВС СМУЮ, але скарга була повернута йому без розгляду у зв`язку з допущеними недоліками.
21 вересня 2016 року позивач повторно, усунувши недоліки, звернувся до Господарського суду Сумської області із скаргою на дії та бездіяльність посадових осіб Відділу ДВС СМУЮ, але ухвалою до Господарського суду Сумської області від 23 вересня 2016 року скаргу знову повернуто позивачу без розгляду у зв`язку з її невідповідністю вимогам закону.
Судом першої інстанції зі змісту ухвали Господарського суду Сумської області від 05 жовтня 2016 року встановлено, що 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся із скаргою на дії та бездіяльність посадових осіб Відділу ДВС СМУЮ, скарга підлягає залишенню без розгляду, оскільки її подано з пропуском строку без заяви про його відновлення, про що суд без виклику сторін виносить ухвалу, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання. В ухвалі зазначається також, що ОСОБА_1 не є ні боржником, ні стягувачем у виконавчому провадженні ВП № 28112928, ні прокурором, ним не може бути подана така скарга.
12 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми із скаргою на дії та бездіяльність посадових осіб Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області.
До Зарічного районного суду м. Суми з позовом ОСОБА_1 звернувся 19 жовтня 2016 року.
Справа неодноразово розглядалась судами різних інстанцій. 
Постановою Верховного Суду України від 26 лютого 2020 року скасовано постанову Зарічного районного суду м. Суми від 16 листопада 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2017 року, справу направлено на новий розгляд до Зарічного районного суду м. Суми.
В період набрання рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16.11.2016 року законної сили 18 квітня 2017 року Ковпаківським відділом ДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області направлено ОСОБА_1 на виконання вимог постанови №591/5495/16-а від 16 листопада 2016 року постанову від 20 лютого 2017 року про завершення перевірки матеріалів виконавчого провадження №28112928; скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 5 липня 2016 року по ВП28112928; надання до органів Державної казначейської служби подання від 16.02.2016 року Ковпаківського ВДВС СМУЮ про повернення коштів виконавчого збору (т. 4 а.с.68-71).
При новому розгляді справи рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправними рішення, дії та бездіяльність Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області та його начальника щодо розгляду скарг ОСОБА_1 по виконанню виконавчого провадження №28112928 від 5 лютого 2013 року щодо повернення стягнутого та помилково зарахованого виконавчого збору.
В іншій частині вимог відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо розгляду скарг ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження ВП 28112928 щодо повернення стягнутого та помилково зарахованого до бюджету виконавчого збору, при цьому у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача коштів, які були стягнуті з нього в процесі здійснення виконавчого провадження, оскільки кошти виконавчого збору вже повернуті позивачу, а сплачена сума боргу перерахована на рахунок стягувача, а тому відповідач не є власником та розпорядником вказаних коштів.
Колегія суддів частково не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час правовідносин, що склалися між сторонами, далі - Закон) державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та в повному обсязі вживати виконавчі дії.
Статтею 49 Закону передбачені підстави для закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до ст. 50 Закону в разі закінчення виконавчого провадження скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.
Згідно з вимогами ст. 82 Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу,  якому  безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається начальнику відділу,  якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та має містити: 1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; 2) повне найменування (ім`я) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; 3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); 4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено; 5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги. Скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян".
Відповідно до ч. 1 ст. 83 Закону контроль за  своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.
Згідно з ч. 2 ст. 83 Закону начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним  складений  державним  виконавцем  акт, зобов`язати державного  виконавця  провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Постанови, винесені в порядку ч. 2 цієї статті, можуть бути оскаржені в десятиденний строк з дня їх винесення у порядку, встановленому цим Законом.
Колегією суддів в ході розгляду справи встановлено, що в межах виконавчого провадження №28112928 зі ОСОБА_1  на користь стягувача - КУ "Сумська міська клінічна лікарня №1" фактично стягнуто та перераховано стягувачу борг в розмірі 13215,49 грн., а також стягнуто виконавчий збір в розмірі 1318,60 грн.
Господарським судом Сумської області винесено ухвалу від 21 серпня 2014 року, на підставі якої скасовано постанову державного виконавця ВДВС СМУЮ №28112928 від 05 лютого 2013 року про стягнення боргу з пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано відділ державної виконавчої служби закрити виконавче провадження  за постановою ВП №28112928.
На виконання вищевказаної ухвали 05.07.2016 року винесена постанова державного виконавця ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження (т. 1 а.с.29 зворот). Як вбачається з даної постанови, питання про повернення виконавчого збору, що стягнуто з боржника та помилково зараховано до бюджету, в ній не вирішено.
Відповідно до абз. 1 п. 5 Розділу Порядку повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державних та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Як вбачається з ухвали Господарського суду Сумської області від 21.08.2014 року зобов`язання відділу повернути стягнуті з боржника ОСОБА_1 кошти не передбачене. До того ж стягнутий за виконавчим провадження №28112928 борг перерахований стягувачу КУ «Сумська міська клінічна лікарня №1», яка і являється власником та розпорядником коштів.
Таким чином, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача коштів, які були стягнуті з нього в процесі здійснення виконавчого провадження на користь КУ «Сумська міська клінічна лікарня №1», оскільки сплачена сума боргу перерахована на рахунок стягувача, а тому відповідач не є власником та розпорядником вказаних коштів.
Також колегією суддів встановлено, що відповідачем 11 травня 2017 року було направлено подання до органів ДКС та 31 травня 2017 року отримано підтвердження про перерахунок коштів на користь ОСОБА_1 на виконання рішення у розмірі 671,39 грн
Управлінням казначейської служби України у м. Сумах Сумської області кошти в сумі 671,39 грн. були перераховані на банківські реквізити ОСОБА_1 23.05.2017 року за платіжним дорученням №1655 від 22.05.2017 року.
Разом із тим, колегія суддів зазначає, що з листа начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми від 30.08.2016 за №4519 та листа Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління Міністерства юстиції  від 11.11.2014 за №51-/22305 встановлено, що з боржника   ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір в розмірі 1318,60 грн. (т. 1 а.с. 36, т. 2 а.с.351)
Відповідно до інформації Сумського об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України, всього зі ОСОБА_1 на підставі постанови державного виконавця ВДВС СМУЮ №28112928 від 05 лютого 2013 року про стягнення боргу з пенсії ОСОБА_1 стягнуто суму в розмірі 7712,01 грн. (т.6 а.с.150).
В листах Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми від 04.08.2016 та від 30.08.2016 за №4519, адресованих на ім`я позивача, відповідач зазначив, що в ході примусового стягнення на виконання постанови державного виконавця ВДВС СМУЮ №28112928 від 05 лютого 2013 року про стягнення боргу з пенсії ОСОБА_1 , з позивача стягнуто кошти в сумі 6174,35 грн., які перераховано стягувачу, та 671,39 грн., які перераховано на рахунок виконавчого збору.
Проте відповідно до інформації Сумського об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України з пенсії ОСОБА_1 стягнуто суму в розмірі 7712,01 грн., що є більшою сумою, ніж  зазначено у вищевказаних листах позивача.
На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що відповідачем до суду не надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо розгляду скарг ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження ВП 28112928 та повернення стягнутого та помилково зарахованого до бюджету виконавчого збору в повному обсязі.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень Ковпаківського відділу державної виконавчої служби та його начальника за прийняттям та виконанням виконавчого провадження №281122928 від 5 лютого 2013 року.
Однак колегія суддів вважає помилковими висновки суду щодо повернення у повному обсязі на банківський рахунок ОСОБА_1 коштів виконавчого збору, які були стягнуті з нього та помилково зараховані до бюджету. 
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуюче вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки факт бездіяльності відповідачів в процесі розгляду справи встановлений, а також відповідачем не доведено повернення помилково зарахованих до бюджету коштів виконавчого збору в повному обсязі, таким чином, з метою захисту порушених прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Ковпаківський відділ державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) розглянути питання щодо повернення стягнутого та помилково зарахованого до бюджету решти виконавчого збору в сумі 647,21 грн. в межах виконавчого провадження ВП 28112928 з урахуванням висновків суду.
Щодо доводів апеляційної скарги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, колегія суддів зазначає, що вказані вимоги не були предметом дослідження в ході розгляду справи в суді першої інстанції, оскільки ухвалою Зарічного районного суду м. Суми  від 20.05.2020 уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Державної казначейської служби України в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди повернуто без розгляду позивачу.
Відповідно до ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає вищевказані доводи апеляційної скарги безпідставними.
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. 
Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо невчинення     Ковпаківським     відділом державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) дій з повернення незаконно стягнутого виконавчого збору, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2020 по справі № 591/5495/16-а  скасувати  в частині  відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо невчинення  Ковпаківським  відділом державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) дій з повернення незаконно стягнутого виконавчого збору та прийняти в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.
Зобов`язати Ковпаківський відділ державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) розглянути питання щодо повернення стягнутого та помилково зарахованого до бюджету виконавчого збору в сумі 647,21 грн.  в межах виконавчого провадження ВП 28112928  з урахуванням висновків суду.
В іншій частині рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2020 по справі №591/5495/16-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.М. Ральченко   Г.Є. Бершов	
Постанова складена в повному обсязі  21.12.20. 
(у зв`язку із перебуванням судді Катунова В.В. на лікарняному)