РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року
м. Рівне

Справа № 563/346/19
Провадження № 22-ц/4815/1253/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,
суддів: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.
секретар судового засідання : Тхоревський С.О.

учасники справи: 

позивач: ОСОБА_1 
відповідач: ОСОБА_2 

розглянув в порядку письмового позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 25 вересня 2020 року, ухваленого в складі судді Опришко П.З., дата складання повного тексту судового рішення 29 вересня 2020 року, у справі  № 563/346/19
в с т а н о в и в :
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства.
Позов обґрунтований тим, що з ОСОБА_2 він познайомився в 2014 році. Через деякий час почали зустрічатися та перебували в близьких відносинах. Від вказаних стосунків у ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент народження дитини він та відповідач проживали окремо у шлюбі не перебували, в зв`язку з цим дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, та по батькові було вказано зі слів матері. Під час народження дитини та після пологів він постійно спілкувався з відповідачем, цікавився її особистим життям, брав участь у вихованні ОСОБА_4 , надавав матеріальну допомогу, оскільки впевнений в тому, що це його син. У зв`язку з цим позивачем було проведено лабораторний аналіз на батьківство з якого встановлено, що ймовірність батьківства становить - 99,9999%.
Просив суд визнати його батьківство відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також змінити його прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » і по батькові з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».
Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 25 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства - задоволено.
Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Виключено відомості про батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_9 , громадянина України, із актового запису про народження вчиненого 05 липня 2016 року виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Корецького району Рівненської області за №5, одночасно із внесенням змін до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, зазначивши його батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, вказавши прізвище дитини - « ОСОБА_6 » по батькові - « ОСОБА_8 ».
В апеляційній скарзі, відповідач посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення в частині зміни призвіща дитини скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій часині.
Суд не врахував, що позивачем не надано відповідних доказів на підтвердження виконання ним батьківських обов`язків відносно сина та доказів того, що зміна приз віща дитини відповідає її інтересам.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Рішення суду в частині вирішення позовних вимог про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини відомостей щодо батька дитини не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Статтею 352ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України   судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду в оскаржуваній частині таким вимогам не відповідає.
Встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі батьки записано: батько – ОСОБА_9 , мати – ОСОБА_10 .
Відомості про батька дитини до актового запису № 05 від 05 липня 2016 року складеного виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Корецького району внесені за правилами ч.1 ст.135 СК України.
За висновком експерта №14/639 від 19 серпня 2020 року за результатами проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації молекулярно- генетичним дослідження встановлено вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 складає величину не менш ніж 99,99%.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада  1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.
Кожна дитини відповідно до статті 7 Конвенції ООН про права дитини  від 20 листопада 1989 року має право на збереження індивідуальності.
Одним із основних засобів  ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.
Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Частинами третьою, п`ятою статті 148 СК України передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років.
У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.
Інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дітей.
При вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати стосунки, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо.
Якщо той із батьків, хто має спільне з дитиною прізвище і проживає окремо від дитини, зберігає з нею близькі стосунки і продовжує брати участь в її вихованні, то не є доцільним сприяти відчуженню між батьком і дитиною, зокрема, шляхом зміни прізвища.
За таких обставин, коли батько (мати) не лише не спілкується з дитиною, хоча ніхто не перешкоджає йому (їй) в цьому, не виявляє щодо дитини батьківської турботи і уваги, то його (її) заперечення не можуть бути безумовною підставою для відмови у зміні прізвища дитини за наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість і доцільність такого рішення.
У справі, що переглядається установлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, прізвище дитини було вказано у свідоцтві зі слів матері, дитина проживає разом із матір`ю, ідентифікувала себе за таким прізвищем від народження і ним користувалася в побуті та соціумі, не досягла віку, з якого могла бути опитана з цього питання.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що позивач не просив про зміну прізвища дитини, виходячи з інтересів дитини, а відповідач в апеляційній скарзі наполягає на скасуванні рішення суду з цієї підстави, колегія вважає, помилковим висновок суду першої інстанції про зміну прізвища дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».
Враховуючи викладені вище норми матеріального права, встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено, що така зміна прізвище буде відповідати інтересам дитини, а само по собі встановлення батьківства такою підставою не є.
Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання внесення змін до актового запису щодо зміни прізвища дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » підлягає скасуванню у цій частині.
Відповідно до ч. 13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст.ст. 145,148 СК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити .
Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 25 вересня 2020 року в частині внесення змін до актового запису про народження дитини щодо визначення прізвища дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » скасувати, у задоволені позову в цій частині відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 840,80 грн. судового збору сплаченого за подачу апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складений 24 грудня 2020 року.
    
  Головуючий :    

Судді :