Дата документу  Справа № 333/2369/20 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 333/2369/20                                                 Головуючий в 1 інст. Піх Ю.Р.
Провадження №33/807/697/20                                                 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року                                                         місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю представника  ОСОБА_1 - адвоката Мельнікова В.Є., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника-адвоката Мельнікова В.Є. на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 , 07.05.2020 р. о 16.00 годин, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичній установі відмовився в присутності двох свідків, від керування відсторонений.
Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, представник-адвокат Мельніков В.Є. зазначив, що суд першої інстанції не повідомив належним чином ОСОБА_1 про дату та час судового засіданні, чим позбавив останнього права на захист. Крім того, суд не з`ясував всіх обставин справи, в тому числі шляхом допиту свідків, які спростовують факт керування ним автомобілем, працівників поліції. Також, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду мотивуючи тим, що не керував автомобілем, постійно пояснюючи про це працівникам поліції, які його не зупиняли, а підійшли до автомобіля, який не рухався. Просить скасувати постанову суду від 15.06.2020 року провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника-адвоката Мельнікова В.Є. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справу було розглянуто за відсутності апелянта апеляційна інстанція виходить із наступного.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був присутнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 292170 від 07.05.2020 року за ч. 3 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що розгляд справи відносно нього відбудеться в суді Комунарського району (а.с.1).
Отже, ОСОБА_1 був попереджений про те, що йому слід очікувати виклику з Комунарського районного суду м. Запоріжжя. Відмова ОСОБА_1 ознайомитися з тим, де і коли розглядатиметься справа щодо нього, як і відмова від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення, є його особистим вибором і переваг не надає.
Судом першої інстанції здійснювався виклик ОСОБА_1 за адресою, вказаною в протоколі, а саме: АДРЕСА_1 , яка між тим, зазначена і в апеляційній скарзі (а.с. 31), однак останній до судового засідання не з`явився. 
Інформація про завчасне публікування списків справ, призначених до розгляду в кожному суді України, у тому числі в Комунарському районному суді м. Запоріжжя, на офіційному сайті, дошці об`яв, є загальновідомою обставиною.
Отже, ОСОБА_1 мав цікавитись відомостями про рух справи про адміністративне правопорушення.
Крім того, права передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні  ОСОБА_1 шляхом поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови суду та виклику його до суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності  ОСОБА_1 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи.
       
В суді апеляційної інстанції інтереси  ОСОБА_1 були представлені адвокатом Мельніковим В.Є., тому, на думку апеляційного суду, права ОСОБА_1 передбачені ст. 268 КУпАП, які, зокрема, забезпечують особі можливість здійснити свій захист через представника, не були порушені. 
Однак, заслуговують на увагу інші доводи апелянта.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Разом з тим, зазначені вимоги закону судом першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 виконані не були.
З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи вважав доведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння.
Однак, слід зауважити з огляду на інкриміновані  ОСОБА_1 фактичні обставини, адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортним засобом в стані, зокрема алкогольного сп`яніння.
Отже, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом.
Натомість, судом не було враховано, що матеріали справи дійсно не мають жодних доказів того, що  ОСОБА_1 07.05.2020 р. о 16.00 годин, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.
Зазначені обставини не підтверджуються ні матеріалами справи, ні протоколом про адміністративне правопорушення, ні показаннями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ні відеозаписом події.
Так, відповідно до диспозиції ч.3 ст.130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається, за дії, передбачені ч. 1 цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за  керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, та зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Позиція апелянта перебуває у тому, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Не заперечуючи факту вживання алкоголю ОСОБА_1 , представник вказує про керування автомобілем батьком ОСОБА_1 , який є власником транспортного засобу. Сам ОСОБА_1 перебував у якості пасажира поряд із своїм товарищем.
При розгляді апеляційної скарги були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які заперечили факт керування саме  ОСОБА_1  та пояснили наступне.

Так, свідок ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції пояснив, що 07.05.2020 року він з сином ОСОБА_1 та його товаришем поїхали до магазину «Сільпо» за запчастинами до автівки. За кермом автомобіля, який належить йому був саме він. Зупинившись, він зайшов до магазину хвилин на 30, після чого працівники поліції допомогли їм звільнити дорогу від їх автомобіля, який зламався.

Свідок ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції пояснив, що за кермом автомобіля перебував батько ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , автомобіль зламався, і він разом з ОСОБА_4 пішли до магазину. Повернувшись, побачили працівників поліції, які оформили протокол на ОСОБА_1 .

Апеляційним судом був досліджений відеозапис з місця правопорушення, на якому не зафіксовано факту керування саме  ОСОБА_1 транспортного засобу. Натомість, на відеозаписі зафіксовано категоричне заперечення  ОСОБА_1 факту керування та належності йому автомобіля, з чим і пов`язував небажання проходити відповідний медичний огляд.

Приналежність автівки ВАЗ 2104 державний номер НОМЕР_1 саме ОСОБА_4 підтверджено відповідними документами, знайшло відображення у протоколі про адміністративне правопорушення.
Отже, матеріали справи не містять жодного доказу керування  ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом.
Натомість, досліджені докази у своїй сукупності, навпаки, спростовують викладену у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності обставину керування  ОСОБА_1 автомобіля ВАЗ 2104 державний номер НОМЕР_1 .
Таким чином, досліджені докази свідчать про відсутність в матеріалах справи доказів того, що в діях  ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, зокрема, факт відмови особи, яка керує транспортним засобом,від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2020 року. Досліджені докази спростовують висновки районного суду.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зобов`язаний закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 - адвоката Мельнікова В.Є. задовольнити.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2020 року, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник