УХВАЛА
09 жовтня 2020 року 
м. Київ
Справа №  902/50/20 
Верховний Суд у складі суддів  Касаційного господарського суду: 
Огородніка К.М.- головуючого,  Пєскова В.Г., Банаська О.О.

перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Альфа-Банк»

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 року

у справі №902/50/20
за заявою ОСОБА_1 
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність,-

ВСТАНОВИВ:
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 17.03.20 року, задоволено. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 04 березня 2020 року у справі №902/50/20, скасовано. Справу №902/50/20 передано на розгляд Господарського суду Вінницької області.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (надіслана 02.09.2020 року, що підтверджується конвертом Укрпошта Стандарт) на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 року у справі №902/50/20, в якій просить суд поновити строк на касаційне оскарження; скасувати рішення суду апеляційної інстанції; залишити в силі ухвалу господарського суду Вінницької області від 04.03.2020 року у справі                        № 902/50/20.

Клопотання про поновлення строку подання касаційної скарги мотивовано тим, що оскільки скаржник не є особою, яка бере участь у справі, оскаржувана постанова судом апеляційної інстанції на адресу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» не надсилалась і відповідно останнім не отримувалась. Про наявність оскаржуваної постанови стало відомо з веб-сайту Судової влади України та Єдиного державного реєстру  судових рішень. 
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 287-291 ГПК України, з огляду на таке. 
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".
Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір"  судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Предметом касаційного оскарження є постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 року ухвалена за результатами перегляду ухвали Господарського суду Вінницької області від 04.03.2020  року.

При цьому Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає за необхідне зазначити, що при вирішенні питання про можливість  касаційного оскарження процесуального документа суду апеляційної інстанції  визначальним є саме судовий акт суду першої інстанції, а не результат його  перегляду  в апеляційному порядку, та відповідно, зміст резолютивної частини  процесуального документа суду апеляційної інстанції. 
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року встановлено у розмірі 2102 грн.
Згідно із підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент звернення з касаційною скаргою) ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги на постанову  Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 року скаржник мав сплатити судовий збір в сумі  2102 грн.

Проте до матеріалів касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених  законом порядку і розмірі. 

Водночас, у тексті касаційної скарги скаржник зауважує, що оскільки нормами КУзПБ та нормами Закону України «Про судовий збір» не встановлено розмір ставки судового збору за подання боржником фізичною особою заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, то відповідно через відсутність законодавчо  визначеної бази  для розрахунку розміру судового збору, касаційна скарга подається без сплати  судового збору.

Надаючи оцінку зазначеним посиланням скаржника, суд зазначає, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебувало питання відступу від висновку Касаційного цивільного суду викладеного в постанові від 18.01.2018 у справі № 565/256/15-ц щодо застосування статей 3, 4 Закону України «Про судовий збір».

29.05.2018 Великою Палатою Верховного Суду ухвалено постанову у справі                  № 915/955/15, яку було оприлюднено в Єдиному Державному реєстрі судових рішень 07.06.2018 року.

У зазначеній постанові зазначено висновок Великої Палати Верховного Суду про те, що підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України "Про судовий збір" справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Відтак, наведені вище посилання скаржника, про відсутність необхідності сплати судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, відхиляються судом як помилкові.
Відповідно до частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
У зв`язку з вищевикладеним касаційна скарга Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 року у справі №902/50/20 підлягає  залишенню без руху на підставі частини другої ст.292 ГПК України з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги.
Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.
Клопотання  про поновлення строку на касаційне оскарження  постанови суду буде вирішено Судом після  усунення  вказаних недоліків.
Керуючись статтями 174, 234, 235,  290, 292  ГПК України, Суд
У Х В А Л И В: 
1.Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 року у справі №902/50/20 -  залишити без руху.
2.Надати Акціонерному товариству «Альфа-Банк» строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: сплатити судовий збір за подання касаційної скарги  у розмірі 2102 грн. і надати Суду відповідні докази здійснення такої оплати.
3.Роз`яснити скаржнику, що невиконання вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Касаційного господарського                                                          Огороднік К.М.
суду у складі Верховного Суду