Ухвала
Іменем України
 
19 жовтня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 759/16810/16-ц
провадження № 61-14558ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,  
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», третя особа - ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», третя особа -  ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31 січня 2019 року відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк»). Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано припиненим договір поруки від 19 лютого 2008 року      № 92604Ф ІВР 56325 П 1, укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 .          У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Постановою Київського апеляційного суду від 20 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 січня 2019 року у частині відмови у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» та в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 19 лютого 2008 року № 92604 Ф ІВР 56325 К 1 у розмірі 124 877,82 дол. США, із яких заборгованість за кредитом строкова складає 114 920,41 дол. США, заборгованість за відсотками поточна - 1 534,90 дол. США, заборгованість за процентами прострочена - 8 422,51 дол. США. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. В іншій частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 січня 2019 року залишено без змін. Стягнуто із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судовий збір по 37 143,59 грн з кожного.
 
21 липня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ПАТ АБ «Укргазбанк» про ухвалення додаткового рішення у справі, яка обґрунтована тим, що при ухваленні постанови від 20 червня 2019 року апеляційним судом не вирішено питання про стягнення на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судового збору за подання позовної заяви у розмірі 48 884, 79 грн.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про ухвалення додаткового рішення.
 
30 вересня 2020 року ПАТ АБ «Укргазбанк»звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.
 
Дослідивши доводи касаційної скарги, оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі. 
 
Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, про відмову ухвалити додаткове рішення.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.
 
Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.
 
Частиною першою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
 
Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове судове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Згідно з вимогами статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в апеляційній інстанції.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
 
Аналіз наведених норм свідчить про те, що розподіл судових витрат здійснюється судом або в рішенні по суті спору або в додатковому судовому рішенні. 
 
Таким чином, оскарження судового рішення щодо розподілу судових витрат може відбуватися або шляхом оскарження рішення по суті спору в частині розподілу судових витрат, або шляхом оскарження додаткового судового рішення.
 
Зі змісту положень пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК Українивбачається, що 
суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення лише у тому випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
 
Разом з цим, якщо судом вирішено питання про судові витрати шляхом зазначення розподілу судових витрат у резолютивній частині судового рішення, сторона, яка не згідна із таким розподілом судових витрат, має право на оскарження судового рішення у цій частині у порядку, передбаченому ЦПК України. 
 
Враховуючи те, що за результатами перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом вирішено питання про судові витрати шляхом зазначення у резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 20 червня 2020 року про розподіл судових витрат, а саме: стягнуто із відповідачів на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судового збору по 37 143,59 грн з кожного, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення.  
 
Доводи касаційної скарги є безпідставними та по своїй суті зводяться до неправильного тлумачення заявником норм процесуального права.
 
Отже, оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, постановленим із додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», третя особа - ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», третя особа - ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним відмовити. 
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
 
Судді:	О. В. Ступак     І. Ю. Гулейков     Г. І. Усик