ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9210/20 Справа № 201/3040/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Наумова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

               головуючого - судді Демченко Е.Л.
               суддів – Куценко Т.Р., Макарова М.О.
               при секретарі — Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційні скарги  ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю “Технокапітал” на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 вересня 2020 року по справі за позовом  ОСОБА_1 до державного реєстратора — приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Райської Тетяни Максимівна, товариства з обмеженою відповідальністю “Технокапітал”, треті особи — Інспекція з питань благоустрою Дніпровської міської ради, Управляння Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, скасування запису про державну реєстрацію, - 
в с т а н о в и л а:

       У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора — приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Райської Т.М., товариства з обмеженою відповідальністю “Технокапітал” (далі — ТОВ “Технокапітал”), треті особи — Інспекція з питань благоустрою Дніпровської міської ради, Управляння Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, скасування запису про державну реєстрацію, мотивуючи його тим, що 10 грудня 2018 року за договором купівлі-продажу ним, на той час ФОП ОСОБА_1 , було придбане у власність та передане за актом прийому-передачі 19 грудня 20018 року нежитлове приміщення №160, яке знаходиться в прибудові літ.А-1 до житлового будинку літ.А-17, загальною площею 42,3 кв.м, розташоване в АДРЕСА_1 . 08 липня 2019 року було здійснено запис №22240060004068390 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 . 
       Вказував, що на прибудинковій території багатоквартирного будинку № НОМЕР_1 розташована наземна автостоянка ТОВ “Технокапітал”, яка огороджена парканом і знаходиться на АДРЕСА_2 на земельній ділянці з кадастровим номером 1210100000:03:080:0200, яка спричиняє йому незручності та примикає до самих вікон його нежитлового приміщення з вулиці, унеможливлює проїзд автомобілів та техніки, порушує вимоги правил безпеки, що порушує його права власника. 
       Зазначав, що звертався до Дніпровського міського голови з проханням демонтувати несанкційоване встановлення паркувальних бар`єрів та у ліквідації приватної автостоянки, але його прохання залишене без виконання. 
       Посилаючись на те, що йому стало відомо про те, що право власності за ТОВ “Технокапітал” на нерухоме майно було набуте на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 липня 2007 року, а під час реєстрації права власності було безпідставно збільшено ряд складових частин об`єкту, просив суд ухвалити рішення, яким визнати протиправним та скасувати запис про право власності №16070526 від 25 серпня 2016 року; зобов`язати ТОВ “Технокапітал” усунути перешкоди в здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження його нежитловим приміщенням, шляхом демонтування навісу літ.Б (тимчасового) огорожі №1,2 мостіння I. 
       Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_1 належним йому нежитловим приміщенням, яке знаходиться в прибудові літ.А-1 до житлового будинку літ.А-17, загальною площею 42,3 кв.м, розташоване в АДРЕСА_1 . Зобов`язано ТОВ «Технокапітал» за власний рахунок демонтувати частину огорожі №2 і навісу літ.Б (тимчасового), забезпечивши відстань між вказаною огорожею №2 і навісом літ.Б (тимчасового) і найбільш виступаючою конструкцією стіни нежитлового приміщення №160, яке знаходиться в прибудові літ.А-1 до житлового будинку літ.А-17, загальною площею 42,3 кв.м, розташоване в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 - не менше ніж на 1,0 (один) метр. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання стосовно судових витрат. 
       В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, зазначивши про часткове задоволення його позову, фактично залишив його без задоволення та вийшов за межі заявлених ним позовних вимог, не поновивши навіть частково його порушених прав. 
       В апеляційній скарзі відповідач ТОВ “Технокапітал”, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що відсутні правові підстави навіть для часткового задоволення позову, жодних прав позивача вони не порушують, вирішивши питання про зобов`язання їх демонтувати частину приміщення суд не вирішив питання про компенсацію власнику майна вартості демонтованого майна. 
       26 жовтня 2020 року відповідач приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Райська Т.М. надала відзив на апеляційну скаргу ТОВ “Технокапітал”, в якому просила залишити без змін рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування запису та застосувати до позивача відповідні процесуальні наслідки, пов`язані із зловживанням процесуальними правами. 
       30 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу ТОВ “Технокапітал”, в якому, зазначаючи про її необґрунтованість, просив її залишити без задоволення, а його апеляційну скаргу задовольнити та задовольнити заявлені ним позовні вимоги. 
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга ТОВ “Технокапітал” підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з наступних підстав.
       Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.367 ЦПК України). 
       Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.
       Проте, у повній мірі зазначеним вимогам закону рішення суду в оскарженій Дніпровською міською радою частині не відповідає з огляду на таке.
       Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 10 грудня 2018 року позивач придбав у Департамента по роботі з активами Дніпровської міської ради нежитлове приміщення, яке знаходиться в прибудові літ.А-1 до житлового будинку літ.А-17, загальною площею 42,3 кв.м, розташоване в АДРЕСА_1 (т.1 а.с.14–17).
       26 грудня 2018 року позивач зареєстрував за собою право власності на вказаний об`єкт - нежитлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості. Опис: в прибудові літ.А{'}-1 до житлового будинку літ.А-17 нежитлове приміщення №160 загальною площею 42,3 кв.м, яке складається з позицій 1 - коридор, 2 - санвузол, 3,4,6,7 - приміщення, 5 - кладова. У загальному користуванні ганок літ.а{3}, що видно з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.19).
       Відповідачеві – ТОВ «Технокапітал» належить нежитлова будівля, розташована в АДРЕСА_2 : нежитлова будівля торгівельно-розважального центру літ.А-5, під літ.A-5-підвал, над літ.А-5 - надбудови, загальною площею 3536,7 кв.м, ганки літ.а,а3, входи у підвал літ.аі, а2, навіс літ.Б (тимчасовий), огорожі №№1,2, мостіння І. З приміткою: зменшення загальної площі будівлі літ.А-5 на 17,0 кв.м, за рахунок устаткування та демонтажу тимчасових перегородок та оздоблення стін гіпсокартоном, що видно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.24).
       Як видно з Державного реєстру прав на нерухоме майно, право власності за ТОВ «Технокапітал» на будівлю зареєстроване на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 липня 2007 року по справі №2-3167/2007 за позовом ТОВ «Технокапітал» до ОСОБА_2 про визнання права власності за договором про пайову участь у будівництві. За ТОВ «Технокапітал» визнано право власності в цілому на будівлю торгівельно-розважального центру, який знаходиться у будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 3553,7 кв.м., ганки а, а3, вхід у підвал а1,а2 (т.1 а.с.26).
       У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про реєстрацію права власності за ТОВ «Технокапітал» на підставі вказаного рішення суду на об`єкт загальною площею 3536,7 кв.м, розташований в АДРЕСА_2 , а саме: нежитлова будівля торгівельно-розважального центру літ.А-5, під літ.A-5-підвал, над літ.А-5-надбудови, загальною площею 3536,7 кв.м, ганки літ.а,а3, входи у підвал літ.аі,а2, навіс літ.Б (тимчасовий), огорожі №№1,2, мостіння І,
       Примітка: зменшення загальної площі будівлі літ.А-5 на 17,0 кв.м, за рахунок устаткування та демонтажу тимчасових перегородок та оздоблення стін гіпсокартоном (т.1 а.с.24).
       Опис об`єкта, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, дійсно відрізняється від того, що визначений рішенням суду. А саме, крім зазначених у рішенні суду ганків а, а3, входів у підвал аі, а2, наявний запис про навіс літ.Б (тимчасовий), огорожі №№1,2, мостіння І.
       Державний реєстратор ОСОБА_3 звернула увагу у своєму відзиві на те, що розділ «технічний опис майна» в оскаржуваному записі №16070526 від 25 серпня 2016 року (т.1 а.с.23) повністю співпадає з попереднім записом №20114696 від 31 серпня 2007 року (т.1 а.с.24), який нею не здійснювався, а мало місце перенесення запису (відомостей) з реєстру прав власності на нерухоме майно, які були внесені КП «ДМБТІ» на підставі рішення суду.
       Встановлено, що ТОВ «Технокапітал» орендує земельну ділянку по фактичному розміщенню торгівельно-розважального центру, розташована в АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням – для будівництва і обслуговування будівель торгівлі), кадастровий номер 1210100000:03:080:0200, площею 0,1328 га на підставі договору оренди земельної ділянки від 13 травня 2020 року, яка виділена ТОВ «Технокапітал» за рішенням Дніпровської міської ради №2-41/55 від 25 березня 2020 року в оренду строком на 5 років з правом пролонгації (т.1 а.с.128-131,137-139).
       Позивач звертався 28 серпня 2019 року зі скаргою до Дніпровської міської ради, у якій, серед іншого, вказав, що він є власником нежитлового приміщення №160 у прибудові літ.А-1 до житлового будинку літ.А-17, загальною площею 42,3 кв.м, розташованого в АДРЕСА_1 . На прибудинковій території розташована наземна автостоянка, що йому заважає. Вона обгороджена парканом й примикає до будинку АДРЕСА_3 . Вказував на порушення ряду будівельних норм, які при розташуванні автостоянки не дотримані. Вказував, що перекривається можливість доступу спеціальної техніки до будинку, що є перешкодою у разі екстрених ситуацій (т.1 а.с.20-21).
       На звернення позивача, листом Інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради від 08 липня 2019 року №4/4-789, повідомлено, що за результатами перевірки з`ясовано, що за вказаною адресою знаходиться службова парковка біля офісної будівлі по АДРЕСА_2 . За ТОВ «Технокапітал» зареєстровано право приватної власності на нежитлову будівлю торгівельно-розважального центру загальною площею 3536,7 кв.м, до складу якої входить тимчасовий навіс, огорожі та мостіння (а.с.22).
       Як видно з акта обстеження земельної ділянки №4/7-0420 від 21 квітня 2020 року, на земельній ділянці розташована п`ятиповерхова капітальна споруда з надбудовою, підвалом, входами у підвал та ганками, металевий навіс. Доступ до земельної ділянки частково обмежений, частина земельної ділянки огороджена металевою огорожею, під`їзд – з АДРЕСА_4 . Земельна ділянка межує з одноповерховим капітальними будівлями (т.1 а.с.133).
       Відповідач ТОВ «Технокапітал» у відзиві не заперечував щодо того, що межі орендованої ним земельної ділянки відповідають межам фактично розташованої будівлі відповідача із прибудинковою територією та відповідає межам встановлених огорож з одного боку земельної ділянки.
       На замовлення позивача судовим експертом ОСОБА_4 виготовлений висновок №30/20 від 24 квітня 2020 року, на вирішення експерта були поставлені питання: чи відповідає будівельним нормам та правилам огорожа №1-2 та навіс літ.Б (тимчасовий) по АДРЕСА_2 , які розташовані впритул до нежитлового приміщення №160 у АДРЕСА_5 , доступу до зовнішніх стін приміщення № НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 ?.
       Згідно з дослідницькою частиною висновку експерта, при візуальному дослідженні експертом встановлено, що на прилеглій території до прибудови літ.«А1-1» нежитлового приміщення № НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 впритул влаштована автостоянка з вимощенням з тротуарної плитки, огорожею та навісом, що перешкоджає доступу до зовнішніх стін приміщення №160. Позначення огорожі та навісу визначено з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на нежитлову будівлю торгівельно-розважального центру по АДРЕСА_2 , який надано на дослідження.
       Як вказує експерт у висновку, згідно вимог ДБН 6.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» здійснюється з дотриманням: п.6.1.20 відстань між житловими будинками, житловими і громадськими, а також між виробничими будівлями слід приймати на основі розрахунків інсоляції та освітленості, а також у відповідності з нормами протипожежних вимог (розділ 15), п.6.1.40 при розташуванні житлових будинків та громадських будівель на земельних ділянках необхідно забезпечувати вимоги санітарних норм та пожежних вимог ДСП 173-96, ДБН В. 1.1-7, у тому числі для житлових та громадських будинків на суміжних земельних ділянках, п.6.1.41 при розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стін будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м. При цьому, має бути забезпечене виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігають попаданню, атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на території суміжних ділянок або взаємоузгоджене водовідведення згідно з вимогами ДБН В.1.1-25.
       У висновку експерта йдеться про необхідність дотримання ДБН 6.2.2-12:2019, а саме - п.15.2.10 протипожежні відстані від меж відкритих автостоянок(у тому числі з навісом) до будівель і споруд (а) до виробничих будинків та споруд, (б) до житлових, громадських та адміністративно-побутових будинків промислових підприємств тощо.
       Експерт також вказує на порушення вимоги ДБН В.2.3-15:2007 «Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів», сферою застосування яких є проектування нових та реконструкцію існуючих автостоянок і гаражів (на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці) незалежно від форм їх власності та відомчої належності і є обов`язковими для всіх організацій, громадських об`єднань, фізичних осіб, які мають відповідну ліцензію і здійснюють проектування та будівництво, а також для замовників проектів і організацій, що погоджують і затверджують проектну документацію.
       Норми встановлюють основні положення та вимоги до об`ємно-планувальних рішень, а також до інженерного обладнання автостоянок і гаражів, які призначені для постійного та тимчасового зберігання легкових автомобілів та інших мототранспортних засобів (далі автомобілів) з двигунами, що працюють на бензині та дизельному паливі.
       Суд першої інстанції не прийняв до уваги висновок в частині того, що наявні порушення вимог ДБН 6.2.2-12:2019 (п.15.2.10) в частині недотримання протипожежних відстаней від меж відкритих автостоянок, а також порушення ДБН В.2.3-15:2007 «Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів», сферою застосування яких є проектування нових та реконструкцію існуючих автостоянок і гаражів. Адже матеріалами справи не підтверджено, що на АДРЕСА_2 , на земельній ділянці, яка належить ТОВ «Технокапітал», і дійсно примикає до приміщення відповідача впритул, знаходиться автостоянка або гаражі.
       У дійсності на вказаній земельній ділянці знаходиться службова парковка біля офісної будівлі ТОВ «Технокапітал». Це підтверджено листом Інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради від 08 липня 2019 року №4/4-789, наданого позивачеві за результатами розгляду його скарги (т.1 а.с.22).
       З урахуванням викладено, суд погодився з висновком експерта лише в тій частині, що розташування огорожі № 2 та навісу літ.«Б» (тимчасовий) по АДРЕСА_2 впритул до нежитлового приміщення АДРЕСА_6 не відповідає вимогам пунктів 6.1.40, п.6.1.41, п. 15.2.10 ДБН 5.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій»,а саме,для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стін будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м. Однак фактично відстань відсутня. Встановлена огорожа №2 у Дніпропетровській області м.Дніпро бульвар Слави, будинок 6Б, перешкоджає доступу до зовнішніх стін приміщення №160, яке розташоване в прибудові літ.«А1-1» у АДРЕСА_3 .
       Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено те, що відповідач, збудувавши впритул до його приміщення АДРЕСА_6 , що належить ОСОБА_1 на праві власності, огорожу № НОМЕР_3 та навіс літ.«Б» (тимчасовий) з порушенням державних будівельних норм, порушив його право як власника на догляд за приміщенням і здійснення поточного ремонту, не забезпечивши відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стін будинку - не менше ніж 1,0 метр, що йому створило перешкоди для користування й розпорядження своїм майном, а тому вважав за можливе позов задовольнити частково, шляхом зобов`язання ТОВ «Технокапітал» усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні нежитловим приміщення №160 по АДРЕСА_3 шляхом демонтування тієї частини навісу літ.Б (тимчасового), огорожі №1-2, яка забезпечить відстань між вказаними огорожею і навісом до найбільш виступаючої конструкції стіни будинку - не менше ніж 1,0 метр.
       Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог у зв`язку з наступним.
       Як зазначено у ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
       Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором (ст.5 ЦПК України).
       Згідно з ч.4 ст.12 ЦПК України суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення чи не вчинення процесуальної дії, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом
       При цьому відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
       Крім того, ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках. 
       Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічне положення міститься й у статті 321 ЦК України.
       Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). 
       Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
       Згідно зі статтями 317 і 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.
       Статтями 328, 329 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
       За загальним правилом власник самостійно розпоряджається своїм майном.
       Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). 
       Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».
       Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.
       З врахуванням обставин даної справи колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування запису про право власності №16070526 від 25 серпня 2016 року та зобов`язання ТОВ “Технокапітал” усунути перешкоди в здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження його нежитловим приміщенням, шляхом демонтування навісу літ.Б (тимчасового) огорожі №1,2, мостіння I. 
       Колегія суддів звертає увагу на те, що на час набуття позивачем права власності на нежитлове приміщення №160, на підставі договору купівлі продажу від 10 грудня 2018 року, право власності відповідача на нежитлову будівлю, торгівельно-розважальний центр, до складу якого входить навіс літ.Б (тимчасовий), огорожі №1,2 мостіння I, існувало та було зареєстроване. 
       Крім того колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.
       За положеннями ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
       Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.
       Згідно з ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил  з позовом до суду вправі звернутися відповідний орган державної влади чи орган місцевого самоврядування. 
       Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволенні не підлягає оскільки відсутні правові підстави для задоволення пред`явленого ним позову. 
       Апеляційна скарга ТОВ “Технокапітал” підлягає задоволенню, рішення суду постановлене без дотримання зазначених вище вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
       Зважаючи на результат розгляду справи, а порядку ч.13 ст.141 ЦПК України з  ОСОБА_1 на користь ТОВ “Технокапітал” слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 522 грн.40 коп.
       Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, – 

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

       Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Технокапітал” задовольнити.

       Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

       В задоволенні позову ОСОБА_1 до державного реєстратора — приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Райської Тетяни Максимівна, товариства з обмеженою відповідальністю “Технокапітал”, треті особи — Інспекція з питань благоустрою Дніпровської міської ради, Управляння Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, скасування запису про державну реєстрацію відмовити.

       Стягнути ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Технокапітал” судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 522 грн.40 коп.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

               Головуючий:                                         Демченко Е.Л.

               Судді:                                                 Куценко Т.Р.

                                                                        Макаров М.О.