Ухвала
16 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 705/368/20
провадження № 61-10524ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 25 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,
ВСТАНОВИВ:
14 липня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Черкаського апеляційного суду від 25 червня 2020 року у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2020 року касаційну скаргу                                   ОСОБА_1 на оскарженупостанову, залишено без руху, оскільки касаційна скарга не містила обов`язкових підстав касаційного оскарження, надано заявнику строк для усунення недоліків, зокрема зазначити у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 392, 411 ЦПК України, надати уточнену касаційну скаргу з доданими до неї документами відповідно до кількості учасників справи.
Згідно із розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 листопада 2020 року у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Сімоненко В. М. на підставі службової записки секретаря третьої судової палати, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу 705/368/20 (провадження № 61-10524ск20) призначено судді-доповідачеві Русинчуку М. М., судді, які входять до складу колегії:                 Антоненко Н. О., Дундар І. О.
16 жовтня 2020 року ОСОБА_1 надіслав заяву - доповнення до касаційної скарги, в якій посилається на порушення норм процесуального права, підставою касаційного оскарження вказує пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, що апеляційний суд всупереч статті 354 ЦПК України прийняв апеляційну скаргу, подану з пропуском строку на апеляційне оскарження, вказує на необхідність відступлення від висновку, викладеному у постанові Верховного Суду, який застосовано судом апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні, при цьому не зазначено такий висновок. Також не додано копії скарги відповідно до кількості учасників справи.
На обґрунтування мотивів касаційної скарги, зазначає, що недобросовісне дотримання процесуальних строків порушує стабільність судового рішення, апеляційний суд прийняв постанову з грубим порушенням статті 354 ЦПК України. 
Аналіз змісту пункту 2 частини другої статті 389 та пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України приводить до висновку, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу, скаржнику необхідно вмотивовано обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні. 
Отже, зазначений недолік, який був підставою залишення касаційної скарги без руху, не усунуто у наданий для цього строк, у касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку відповідно до вимог пункті 1-4 частини другої статті 389, пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.
Оскільки у встановлений судом строк станом на 16 листопада 2020року вимоги ухвали Верховного Суду від 23 липня 2020 року не виконані, касаційну скаргу належить визнати неподаною та повернути скаржникові на підставі частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України. 
Керуючись статтями 185, 260, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Черкаського апеляційного суду від 25 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою визнати неподаною та повернути скаржнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            М. М. Русинчук