ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 140/9318/20 пров. № А/857/11216/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Пліш М.А.,
за участю секретаря судових засідань –                     Михальської М.Р.,                     
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року (головуючий суддя: Андрусенко О.О., місце ухвалення - м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, –

встановив:

ОСОБА_1 , 30.06.2020 звернувся до суду з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправними дії щодо виплати йому перерахованої пенсії з 01.01.2018 у заниженому розмірі: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% перерахованої пенсії, з 01.01.2019 до 01.01.2020 щомісячно 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018; 
- зобов`язати провести з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018;
- зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів з виплати сум пенсії у заниженому розмірі, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103, станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці.
Обґрунтовує позов тим, що зменшення та розстрочення виплати сум підвищення перерахованої пенсії вважає протиправним та таким, що порушує його права, оскільки Окружний адміністративний суд м. Києва рішенням від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктом 2 якої визначено порядок виплати перерахованих підвищених пенсій з 01.01.2018. Вказаною нормою позивачу фактично зменшено та розстрочено на значний термін виплату сум підвищення перерахованої пенсії, які мали б бути перераховані та виплачені в період з 01.01.2018, тим самим порушується право позивача на отримання всієї суми підвищеної пенсії. А тому, з огляду на визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 Постанови №103, вони не можуть бути застосовані при визначенні порядку та розміру виплати пенсії позивачеві.
Крім цього, вказує, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попереднього нараховані, але не виплачені. Первинною умовою нарахування компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати є наявність вини відповідача, яка в цьому випадку є наявною. 
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати в період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року включно в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року включно в розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
З цим рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення є незаконним та необґрунтованим, а тому просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.  
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.
У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує з 27.12.2008 пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
Позивач, 10.03.2020 звернувся до відповідача з заявою, у якій просив повідомити чи було застосовано ГУ ПФУ у Волинській області до розміру його пенсії пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 та на якій підставі.
Листом від 03.04.2020 № 2291-2309/К-02/8-0300/20 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про те, що Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» пунктом 2 якої встановлено виплату перерахованих підвищених пенсій проводити з 01.01.2018 в таких розмірах: з 01.01.2018 – 50 відсотків; з 01.01.2019 – по 31.12.2019 – 75 відсотків; з 01.01.2020  - 100 відсотків суми підвищення пенсій, визначеного станом на 01.03.2018. Таким чином у 2018 році виплата перерахованих пенсій проводилась  в розмірі 50 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» встановлено, що виплата пенсій у 2019 році здійснюється у розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018. У свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» встановлено, що з 01.01.2020 виплата пенсій здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2020. Одночасно відповідач повідомив, що діючим законодавством не передбачено проводити виплату пенсії із виключенням поетапності.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із скасуванням пункту 2   постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103   рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано, а тому з 05 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.   
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Стосовно визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням виплачених сум в розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, то суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок щодо задоволення позову у цій частині враховуючи покликання на висновки викладені у рішенні Верховного Суду від 06.08.2019 у зразковій справі № 160/3586/19 (Пз/9901/12/19), які підтвердженні постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 провадження № 11-986заі198.
Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ч. 1  ст. 308 КАС України  передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки, позивачем оскаржується в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції лише в частині відмови в задоволенні позову, отже, предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1  ст. 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення лише у цій частині.
Оскаржуючи судове рішення, позивач покликається на те, що суд першої інстанції дійшов помилково висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача провести виплату перерахованої пенсії з урахуванням виплачених сум в розмірі 100 відсотків саме з 01.01.2018. Однак, суд апеляційної інстанції вважає такі покликання безпідставними, враховуючи наступне.
Так, 14.08.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності 04.09.2019, відповідно до пункту 1 якої виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон № 2262-ХІІ) до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова №704), здійснюється у 2019 році в розмірі 75% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18, визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
Отже, після набрання законної сили 05.03.2019 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, у відповідача виник обов`язок здійснювати виплату позивачу пенсії щомісячно з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Однак, з 04.09.2019 набрала чинності Постанова № 804, яка підлягала обов`язковому застосуванню відповідачем.
Зазначене свідчить про те, що з 04.09.2019 по 31.12.2019 у Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області були правові підстави для виплати позивачу 75% підвищення до пенсії.
Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне наголосити на тому, що оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, які в своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав не враховувати приписи Постанови № 804.
З огляду на те, що Постанова № 804 набрала чинності 04.09.2019, і така була обов`язковою до застосування, відмова у виплаті позивачу пенсії в розмірі 75% суми підвищення пенсії, з боку відповідача, є безпідставною лише в період з 05.03.2019 по 03.09.2019 включно.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що на момент вирішення спору по суті судом першої інстанції, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2020 у справі № 640/19133/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 року, Постанову № 804 визнано протиправною та нечинною.
У свою чергу, відповідно до приписів ч. 2 ст. 265 КАС України встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Отже, Постанова № 804 втратила чинність з 31.03.2020.
Крім цього, судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» (далі – Постанова №1088) передбачено, що з 01.01.2020 виплата пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-XII до 01.03.2018 (крім пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до Постанови № 704, здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, скасування у судовому порядку Постанови № 804 не впливає на спірні правовідносини, оскільки відповідач протиправних дій при виплаті позивачу пенсії з 04.09.2019, перерахованої на підставі Постанови № 804 не вчиняв, а сама постанова визнана нечинною лише у 2020 році, у той час, коли нормативним актом, а саме Постановою № 1088, вже було урегульовано виплату підвищеної пенсії у розмірі 100%.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що задоволенню підлягають лише позовні вимоги про визнання протиправними дії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) за період з 05.03.2019 по 03.09.2020 (включно) з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 (із врахуванням раніше виплачених сум).
Щодо  вимог про виплату позивачу компенсації втрати частини доходів, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Відповідно до ст. 2 Закону № 2050-III, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (ч. 2 ст. 2 Закону № 2050-III).
Статтею 3 Закону № 2050-III визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно ст. 4 Закону № 2050-III, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Відповідно до ст. 6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.
Згідно п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 300/544/19.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що виплату пенсії із з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії на час виникнення спірних правовідносин позивачу не проведено, доказів зворотного позивачем під час розгляду справи ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції не надано, тобто відсутній факт виплати основної суми доходу в розумінні  Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за наявності якої можлива виплата суми компенсації.
Таким чином, в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 є передчасними, а тому відсутні правові підстави для їх задоволення.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову. 
Апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Керуючись ст. ст.  313, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року у справі № 140/9318/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 30.10.2020.