Ухвала
 
20 жовтня 2020 року
м. Київ       
 
справа № 522/11807/18
провадження № 51-4687 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого         ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 
27 вересня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 серпня 2020 рокущодо останнього,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року касаційну скаргу захисника, у зв`язку з недотриманням вимог 
пунктів 1, 4 частини 2 та частин 4, 6 ст. 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.
На виконання ухвали ОСОБА_4 направив касаційну скаргу у новій редакції в
3 примірниках, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та оригінал ордеру, однак зазначених в ухвалі недоліків не усунув.
Так, захисник не усунув порушення п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК України, відповідно до якого у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції. В порушення цієї норми, ОСОБА_4 знову адресує касаційну скаргу Верховному Суду України, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 33 КПК України, оскільки кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд.
З уточненої касаційної скарги убачається, що захисник також не усунув порушення 
п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, а саме, повторно посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, як на підставу для скасування судових рішень, захисник ОСОБА_4 , окрім формального посилання на порушення приписів ст. ст. 17, 419 КПК України, не вказує конкретні норми процесуального права порушені судами при оцінці доказів, в чому безпосередньо такі порушення полягають та як вони вплинули на прийняття вказаних судових рішень. Разом з цим, наведені доводи щодо порушення загальних засад кримінального провадження носять узагальнюючий характер.
Окрім цього, захисник усуваючи недоліки касаційної скарги щодо порушення 
ч. 4 ст. 427 КПК України, додав до касаційної скарги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер серії ОД № 539841 від 11 жовтня 2020 року, у якому вказано назву органу, у якому надається правова допомога – «Верховний Суд України», а тому вказаний ордер не може вважатися документом, що підтверджує його повноваження на участь у кримінальному провадженні у Верховному Суді. Отже, ОСОБА_4 не усунув порушення ч. 4 ст. 427 КПК України. 
Також, захисником не усунуто порушення ч. 6 ст. 427 КПК України, оскільки до касаційної скарги додано лише дві її копії, що не відповідає кількості учасників вказаного кримінального провадження. Згідно копії судових рішень учасниками судового провадження окрім захисника ОСОБА_4 , є прокурор, засуджений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_7 .
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути захиснику ОСОБА_4  касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
Повертаючи касаційну скаргу, Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, в межах строку на касаційне оскарження.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 
27 вересня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 серпня 2020 рокущодо останньогоповернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                   ОСОБА_3