ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020 року          м.Дніпро                                                        Справа №  904/1945/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:    Антоніка С.Г. (доповідач),
суддів:  Кощеєва І.М., Дарміна М.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"  на рішення  Господарського суду Дніпропетровської області від  03.07.2020 року, ухвалене суддею  Мельниченко І.Ф., повний текст якого складений 03.07.2020 року у справі    № 904/1945/20

за позовом  Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
до  Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про  стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в сумі 122 749,85 грн.    

ВСТАНОВИВ:
          
          До господарського суду Дніпропетровської області звернулося Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося із позовом про стягнення 122 749,85 грн., що складають суму штрафу за прострочення встановлених термінів перевезення порожніх власних вагонів позивача за 133 залізничними накладними за період з 01.02.2020 року по 18.02.2020 року. Судові витрати позивач просив покласти на відповідача.
          Рішенням господарського суду позовні вимоги задоволені. Стягнуто  з Акціонерного товариства "Українська залізниця"  в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"  на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" 122 749,85 грн. штрафу, 2 102,00 грн. судового збору. 
          В обґрунтування прийнятого рішення, суд указує, що  належним доказом своєчасної доставки вантажу має бути не дата прибуття вантажу на станцію, а документи, що підтверджують факт подання вагонів під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. Проте, відповідачем таких доказів не надано, а посилання на графу № 51 накладних «Календарний штемпель прибуття вантажу», як на доказ своєчасної доставки вантажу є безпідставним. Крім того, суд зазначає, що акти загальної форми №№ 349, 346, надані відповідачем на підтвердження того, що несвоєчасна доставка вантажу відбулася не з вини останнього, відносяться до накладної № 45095536, яка відповідачем не оскаржувалася. Відмовляючи в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу до 50% суд вказав на те, що у даній справі відсутні обставини та не надані відповідачем належні докази, які б свідчили про існування підстав для зменшення розміру штрафу, виходячи з обставин винятковості та майнового стану сторін.
          Не погодившись з рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулося Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"   з апеляційною скаргою.
          В обґрунтування апеляційних вимог, скаржник зазначає, що судом не враховані причини затримки вантажу, які дають право на збільшення терміну доставки, та той факт, що затримка сталася з вини одержувача, про що складено акти загальної форми ГУ-23 №349, 346. Вказані акти відносяться до оспорюваних накладних №45146826, №45151776, №45151826, №45151859, №45151958, №45152014, №45152139, №45153632, №45153657, 45153665, №45153673, №45153699, №45153723, №45153806, №45153848, №45153806, №45153921, №45153954, №45153970; номери вказаних (спірних) накладних зазначено на звороті актів загальної форми №346 від 05.02.2020 року, №349 від 06.02.2020 року (перший стовпець - це номер вагона, другий стовпець - це номер накладної). Акти підписані відповідно до вимог законодавства, в тому числі представником позивача. Судом не було досліджено як наданого доказу Пам`ятки про подавання вагонів №401 від 06.02.2020 року 01:10. та не надано оцінки в оскаржуваному рішенні. Судом не обґрунтовано висновок щодо відхилення клопотання щодо зменшення штрафу за прострочення доставки вантажу до 50 %.
Просить рішення суду скасувати  і прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає,  що сума штрафу не є надмірною та завищеною, зменшення штрафу було б несправедливим та сприяло створенню умов, які б не стимулювали Скаржника в подальшому належно виконувати свої зобов`язання щодо своєчасної доставки вантажів. Вважає, що судом першої інстанції було ухвалене законне і обґрунтоване рішення, на підставі поданих сторонами доказів, і тому таке рішення повинно бути залишено без змін, а скарга без задоволення.
Ухвалою Центрального  апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого  судді:  Антоніка С.Г. - доповідач,  суддів: Кощеєва І.М., Дарміна М.О. від 11.09.2020 року поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрите апеляційне провадження у справі 904/1945/20. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку письмового провадження,   без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами. Зупинено дію рішення господарського суду на час розгляду апеляційної скарги.
Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
                    Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5  ст. 252 ГПК України).
                     Відповідно до ч. 13  ст. 8 Господарського процесуального кодексу України  розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно   ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.  
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.            
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
          Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, зазначає наступне.
          На підставі матеріалів справи господарський суд установив, що у  лютому 2020 року, в період з 1 по 18, Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" здійснено перевезення порожніх власних вагонів на адресу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" за залізничними накладними: №№ 41543620, 41580960, 41762741, 41762766, 41762816, 41762840, 41762857, 41762865, 41809187, 41809203, 41809211, 41813437, 41831868, 41834169, 42009092, 42009100, 42068056, 42068163, 42076513, 42076521, 42082099, 42082115, 42093724, 42093773, 42195131, 42195149, 42195156, 42195164, 42195222, 42195305, 42195453, 42218255, 43168228, 45094190, 45094216, 45095536, 45097334, 45097342, 45097391, 45101425, 45128063, 45129137, 45146826, 45151776, 45151826, 45151859, 45151958, 45152014, 45152139, 45153632, 45153657, 45153665, 45153673, 45153699, 45153723, 45153806, 45153848, 45153913, 45153921, 45153954, 45153970, 45160546, 45160553, 45180650, 45181658, 45181666, 45181682, 45181849, 45181864, 45181898, 45181963, 45182748, 45183050, 45183084, 45183134, 45183167, 45183175, 45183225, 45183340, 45183373, 45183431, 45413598, 45413606, 45413614, 45413622, 47749064, 53475034, 53475042, 53475067, 53475083, 53475091, 53475109, 53475117, 53475125, 53475158, 53475794, 53475836, 53475844, 53475851, 53475869, 53475919, 53475935, 53475950, 53475968, 53476008, 53476016, 53476032, 53476040, 53476057, 53476073, 53476081, 53476099, 53476123, 53476131, 53476149, 53476164, 53476172, 53476180, 53476198, 53476206, 53476230, 53476248, 53476255, 53476263, 53476958, 53477519, 53477527, 53477808, 53481230, 53481255, 533481263, 53481271, 53481297.
Зазначені порожні вагони були доставлені відповідачем з порушенням встановленого ст. 41 Статут залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу строку доставки.
У зв?язку з цим позивач нарахував відповідачу штраф у сумі 122749,85 грн.
Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Згідно з ч. 2 ст. 908 ЦК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. 
В статті 2 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457  зазначено, що Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. 
Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. 
Відповідно до ст.6 Статуту, накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до Статуту і Правил перевезень й наданим залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою договору на перевезення вантажу, який укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.
Згідно зі ст. 22 Статуту, за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.
Відповідно до ст. 41 Статуту, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. 
Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. 
Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. 
Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.
Згідно з пунктами 1.2., 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.
Залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням у такі терміни, у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками – одна доба на кожні повні та неповні 320 км; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах – 1 доба на кожні повні та неповні 200 км.
Пунктом 2.1 Правил визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.
Згідно з п. 2.4 Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з п. 1, збільшуються, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу та у разі переадресування вантажів. 
Відповідно до п. 2.10 Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.
Статтею 116 Статуту встановлено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:
10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;
20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;
30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.
Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. 
Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин. 
Відповідач оспорює нарахування за накладними №45146826, №45151776, №45151826, №45151859, №45151958, №45152014, №45152139, №45153632, №45153657, 45153665, №45153673, №45153699, №45153723, №45153806, №45153848, №45153921, №45153954, №45153970, посилаючись на те, що затримка сталася з вини одержувача, оскільки дані вагони були  затримані з причини не забирання одержувачем на свою під?їздну колію, що підтверджується  Актами загальної форми ГУ-23 № 346, № 349. У зв??язку з цим відповідачем здійснено контррозрахунок. 
Колегія судді погоджується з висновком господарського суду про те, що Акти загальної форми ГУ-23 № 346 та № 349 складені на затримку вагонів за накладною № 45095536 від 27.01.2020р. та не стосуються оспорюваних накладних з наступних підстав.
Відповідно до п.8 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу України від 25.02.1999р. № 113, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Представниками станції та вантажовласника вищевказані Акти ГУ-23 підписані  стосовно затримки вагонів за накладною № 45095536. Зазначені на звороті Актів номери вагонів та накладних (які, як вказує відповідач, були також затримані) підписані лише представниками станції. Вантажовласником не підписані. Тому дані Акти є належним доказом затримки вагонів лише за накладною № 45095536.
Що стосується дати видачі вантажу, то позивачем правильно визначена дата, яка проставлена самою залізницею у графі 52 накладної. Відповідачем не надано  належних та достатніх доказів видачі вантажу в іншу дату ніж зазначено в накладній.
Надана відповідачем пам?ятка  № 401 про подавання вагонів підтверджує дати які зазначені в накладних. 
Колегія суддів перевірила розрахунок позивача і визнає його правильним.
Доводи наведені в апеляційній скарзі не найшли свого підтвердження. Господарським судом дана оцінка Актам ГУ-23, які були надані відповідачем і зазначені підстави з яких суд не прийняв їх до уваги. 
Що стосується незадоволення господарським судом клопотання відповідача про зменшення штрафу до 50%, то колегія суддів зауважує, що відповідач в апеляційній скарзі не заявляв вимогу про скасування рішення в цій частині. 
Разом з тим колегія суддів зазначає, що господарським судом в рішенні дано оцінку кожному доводу відповідача, на які він посилався як на підставу для зменшення штрафу.
Підстави для задоволення апеляційної скарги та для скасування рішення суду відсутні.
Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129,  269,  270,    275,  276,  282 - 284    Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"     залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від  03.07.2020р. у справі  № 904/1945/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                                                                          С.Г.  Антонік

Суддя                                                                                                                                                                                        М.О. Дармін

Суддя                                                                                                                                                                                        І.М.  Кощеєв